- Du växer snart i den. - Jag vill ha kläder som passar nu.
Sluta med puberteten så kan vi prata om det.
Sluta vara så snål så kan vi prata om saken.
Passa din tunga.
Svårt att straffa honom när han talar sanning.
Vänta tills han provar sina nya kalsonger.
- Vad är det där? - En prydnadsskål.
Den är perfekt att lägga nycklarna i.
Jag gillar den inte. Lämna tillbaka den.
Den var ju på rea.
Jag struntar i om du fick den gratis med "Tidningen om fula skålar".
Jag vill inte ha den på bordet.
- Varför inte? - Varför inte?
Se dig omkring. Den passar inte in i inredningen.
Kallar du det här inredning?
- Vad skulle du kalla det? - En massa skit.
Dykarhjälmen. Fuskaffischerna.
Lägg till lite baseballgrejer så har du ett TGI Friday's.
Allt här hemma har faktiskt en historia bakom sig.
Jaså? Vad är historien bakom den här urnan?
Jag fick den av en tjej.
- Är det allt? - Hon blev kvar över helgen.
- Bra historia. - Nej, men en bra helg.
- Paraplystället utan paraplyn då? - Det fick jag också av en tjej.
- Ännu en bra helg? - Nej, det regnade.
Kan du inte låtsas att du fick skålen av en tjej?
Det funkar inte så.
Du måste ta på dig högklackat och vara naken och det vill ingen av oss.
Jag gillar i alla fall skålen.
Du förstår inte, Alan. Jag vill inte ha din skål på bordet.
- Får jag inte ha en enda dum sak? - Lämna Jake utanför det här.
- Kul, men du vet vad jag menar. - Det gör jag faktiskt inte.
Huset stinker av dig och dina prylar.
- Hur då? - Den här lampan.
Du köpte den här lampan. Jag hatar den.
Varför sa du inget om det för två år sen?
För att jag märkte den först nyligen.
Du klädde om soffan och jag gillade den bättre förut.
Fläckig?
Var och en av fläckarna hade en historia bakom sig.
Du har inget att klaga på.
Din mat stÃ¥r i mitt kylskÃ¥p, din bil stÃ¥r i mitt garage-
- och dina fula, blommiga handdukar i mitt gÃ¤stbadrum.
De är faktiskt fina. De lyser upp hela rummet.
- De är gay och skriker "partnerskap". - Det gör de inte alls.
"Vi är här, vi är queer, torka händerna på oss."
Nu är du bara löjlig.
När du är redo för ett vuxet samtal finns jag på mitt rum.
Det är inte ditt rum, det är mitt gästrum.
Vi är visst inte överens om vilken roll jag har här hemma.
Du tycker att du har en, men det gör inte jag.
Och gör dig av med dörrmattan som du har lagt framför min dörr.
Ingen är välkommen hit.
Jag kan säga direkt att jag inte tänker ligga med dig ikväll.
Var kom det ifrån? Jag köper några drinkar och bjuder hem dig-
- och plötsligt tror du att jag vill ligga med dig?
Vill du inte det?
Vi har precis träffats. Vi kan väl lära känna varandra.
Om något händer senare så är det toppen.
Annars har vi båda fått en ny vän.
Vad gulligt av dig.
Min mor lärde mig att respektera kvinnor och jag har alltid sagt...
Jävla skit.
Vad är det?
Det där.
Kolakarameller?
Om 30 sekunder är det kolastolpiller.
Så du märkte den.
Jag kanske inte var tillräckligt tydlig.
Jag vill inte ha den här skålen i mitt vardagsrum.
Nej, du sa att du inte ville ha den på bordet vid dörren.
Då satte jag den på soffbordet med godis i.
Nu sitter den på ditt huvud och funkar som hatt.
Ursäkta, jag talade min bror tillrätta...
Jag vet inte varför du gör så stor grej av det, skålen är fin.
Den är fruktansvärd. Jag blir illamående av att se den.
- Vad fånig du är, den är väl fin? - Den är okej.
- Det är två mot en. - Ni får inte rösta.
Du är bara en snyltare och hon är bara ett engångsligg...
Jäklar.
- Hej då, Charlie. - Du behöver inte gå.
Det värsta är att jag faktiskt trodde på dig.
Nu skojar du med mig.
- Tack så mycket. - Vad har jag gjort?
- Du förstörde ett säkert kort. - Det såg inte säkert ut.
Hon kunde ha ändrat sig.
Erkänn, det här handlar varken om skålen eller om tjejen.
- Det handlar om min roll här hemma. - Nej, nej.
Det handlar om skålen och tjejen för du har ingen roll här hemma.
- Tror du verkligen det? - Vad vill du, Alan?
Jag gav dig och din son ett hem.
Jag ber bara att du inte fyller mitt hem med skräp.
Det är inte skräp, det är en handgjord mosaikskål från Macao.
Jaså...
Nu är det skräp från Macao.
Jag hoppas att du är nöjd.
Det tror jag inte på.
Jag ska säga dig en sak, Charlie.
Du sa att du gav mig och min son ett hem.
Du gav oss tak över huvudet. Vi gjorde det till ett hem.
- Jaså? - Ja.
Innan vi kom var det här bara ett utrymme där du söp dig full-
- och låg med kvinnor du inte brydde dig om.
Det fanns ingen kärlek, familj eller mening.
Det finns ett ord för det, Alan. Utopia.
- Jag hörde något krossas. - Kom du inte förrän nu?
Jag satte ihop mitt alibi.
- Packa dina saker, vi ska flytta. - Men jag har ju ett alibi.
Du är min son. Du följer med mig.
Det minns jag inte från vårdnadskontraktet.
Nu åker vi.
- Säg adjö till farbror Charlie. - Adjö, farbror Charlie.
- Du måste inte flytta, Jake. - Där ser du?
- In i bilen med dig. - Men han gillar ju mig.
Jag bluffar inte, Charlie.
Om du inte erkänner mig som jämlike i det här hushållet-
- kan jag inte bo kvar här.
Är det allt som krävs för att du ska stanna?
Ja.
Hej då.
Handlar det här om en skål?
- Nej, skålen är en symbol. - För vad då?
- För hur Charlie behandlar oss. - Han är schysst.
- Nej, det är han inte. - Jo, det är han.
Jag vill inte prata om det här.
Varför måste vi prata om saker när jag inte vill det?
Var bara tyst.
Ska vi åka till ett hotell?
Vi behöver inget hotell, grabben.
Vi är två singelkillar på vägen, i frihet.
Världen ligger för våra fötter.
Om du är för snål för att ta in på hotell vill jag ha baksätet.
Hallå?
Hej mamma.
Hej farmor.
Det är sent. Vad vill ni?
Charlie och jag har bråkat. Vi behöver någonstans att sova.
Han är för snål för att... Vi behöver någonstans att sova.
Vi har ingen annanstans att gå.
Toppen. Jag kommer.
Är det säkert att vi inte kan sova i bilen?
Sen sa han att jag inte har någon roll i hushållet.
- Fattar ni? Min egen bror. - Han gillar mig.
Om jag vill höra din åsikt ber jag om den.
Då sa jag att om han inte kan erkänna mig-
- som en likvärdig medlem i hushållet kan jag inte bo kvar.
Det handlar alltså om en skål?
- Nej, lyssnade du inte? - Nej, inte direkt.
Skäms inte, jag trodde också att det handlade om en skål.
Alan... jag kom precis hem från en lång affärsresa-
- och din mamma och jag skulle precis...
Ta igen förlorad tid.
Vill du sova i din fars bil i natt?
Ja, faktiskt.
Förlåt för att vi stormar in så här.
Jake och jag kan trängas i gästrummet. Kom nu.
Jag börjar tröttna på att jag alltid måste följa med dig.
Toppen, nu måste vi klä på oss till frukosten.
Det är det minsta av våra problem.
Alla våra läderprylar finns i gästrummet.
- God morgon. - God morgon.
Jag såg att Myrorna kom och hämtade Alans bäddsoffa.
Ja, han bor inte här längre.
- Har Alan flyttat? - Ja.
Det slog dig aldrig att jag kanske ville ha bäddsoffan?
Förlåt. Vill du ha blommiga handdukar?
Pass.
- Varför gjorde ni slut? - Han gick över gränsen.
- Det måste ha varit stort. - Väldigt stort.
- Var det pengar? - Värre.
- En kvinna? - Värre.
Vad är värre än pengar och kvinnor?
Han köpte en ful skål och ställde på bänken i hallen.
Nej.
När jag bad honom ta bort den ställde han den på soffbordet med godis i.
Kära nån.
- Vad för slags godis? - Kolakarameller.
Vilken jävel, menar jag.
- Driver du med mig? - Jag försöker.
Tycker du att jag skulle ha låtit honom ställa skålar var han ville?
Nej, du har rätt. Han var tvungen att flytta.
Han är en otacksam parasit som gick över gränsen.
- Exakt. - Du, å andra sidan...
...är en fullt resonlig man utan problem med kontrollbehov.
- Jag betalar inte för att bli hånad. - Du får betala om jag ska låta bli.
Är det allt vi får? Frukt?
Äter du aldrig frukt till frukost?
Jo, i frukostflingorna.
Jag är ledsen, hjärtat.
Hade jag vetat att ni skulle komma hade jag handlat sån skit.
Vi kanske kan handla massa skit sen.
Vad har du för plan?
Tänker du lappa ihop din relation med din bror-
- och flytta hem igen?
Bara om han ber om ursäkt.
- Herregud. - Jösses.
Oroa er inte, jag hittar något eget. Vi blir bara kvar i några dagar.
Visst, det sa du till Charlie också.
När Judith och jag skilde oss bad du att vi skulle bo här.
Jag hade ingen pojkvän då och Jake var fortfarande gullig.
Alan... kan vi talas vid i enrum?
Visst.
Jag går bara igenom en dålig period.
Om du har tur.
Jag vet hur det känns, Al. Jag hade också en storebror.
- Hade du? - Ja.
Scotty. Jag dyrkade honom.
Men så länge jag kan minnas-
- gjorde han allt i sin makt för att förstöra mitt liv.
- Så är det med Charlie. - Oj då.
Då kanske min erfarenhet kan vara till hjälp.
När mina föräldrar dog fick jag bo hos Scotty. Då var det bara vi två.
En dag blev jag så arg på honom att jag flyttade därifrån.
Jag har varken sett eller talat med honom på 35 år.
Jag vet inte var han bor. Jag vet inte ens om han lever.
Det enda jag vet är att han är den enda familj som jag har kvar.
Trots allt det dåliga önskar jag att jag hade honom kvar.
Det är för sent för mig.
Jag går inte tillbaka till Charlie förrän han ber om ursäkt.
Det var vad jag sa till min bror Artie.
Du sa ju att han hette Scotty.
Jag hade två bröder.
Vad gör du?
Jag bara tittar.
Du saknar honom, eller hur?
Nej, jag försöker fundera ut om jag har plats för ett biljardbord.
- Hej Teddy. - Har du tid en stund, Charlie?
- Javisst, kom in. - Tack.
Vad sägs om bordshockey och en bar?
Hallå där.
- Hur står det till? - Det är bättre nu.
Charlie?
- Vad är det? - Presentera oss, dumhuvud.
Förlåt. Berta, det här är mammas pojkvän Teddy.
- Teddy, min hushållerska Berta. - Så trevligt.
Det kan bli det om du spelar dina kort rätt.
Du klarar dig, men förirra dig inte in i tvättstugan ensam.
Visst. Jag har ett problem med din bror.
Tyvärr. Han kommer inte tillbaka förrän han ber om ursäkt.
- Jag förstår, men grejen är... - Berättade han om skålen?
Upprepade gånger.
Jag vet vad du går igenom. Jag har också haft en lillebror.
- Jaså? - Ja, Scotty.
Han var en värdelös snyltare som utnyttjade mig i flera år-
- och som aldrig visade uppskattning.
- Så är det med Alan. - Oj då.
Då kanske min erfarenhet kan hjälpa till.
När mina föräldrar dog tog jag mig an Scotty...
Här är din far när han gick igenom sin jobbiga period.
Han ser precis likadan ut.
Det är därför vi inte kan veta om du kommer att växa ifrån det.
Här är farbror Charlie framför tingshuset i Beverly Hills-
- när han var runt 17 år.
- Varför ser han så nöjd ut? - Han räknades som minderårig.
Här är en bild på farmor på en kryssning till Mazatlán.
Vem är tanten som har lagt armen om dig?
När farfar gick bort-
- ville farmor utforska sin egen sexualitet...
Mamma, mamma.
- Vad gör du? Han är 13. - Men snälla.
När jag var 13 gick jag på internatskola för flickor.
- Vi visste precis... - Mamma.
Hej.
Och?
Ingen lycka.
- Jäklar. - Vad är det?
Allt är bra, älskling.
Vi kan väl talas vid i rummet bredvid?
Sist hon sa så där hamnade jag på bibelläger.
- De låter arga. - Ja.
- Vad tror du att de bråkar om? - Jag vet inte.
Teddy kanske hörde att farmor är lite lesbisk.
Teddy och jag har bråkat.
Förlåt.
Jag älskar dig och saknar dig och jag vill att du kommer tillbaka.
Tänk om jag vill ställa en skål på soffbordet?
Inget skulle göra mig lyckligare.
Så fort de går ska jag slita av dig kläderna med tänderna.
Toppen.
Jag gillar den här skålen ännu mer än den förra.
Bra.
Den var inte ens på rea.
- Jaså. - Ja.
Jag betalade fullt pris, 14,99 dollar.
Jag ska gå och packa upp.
- Behöver du hjälp? - Nej, jag klarar mig.
- Du, Charlie. - Ja?
Från djupet av mitt hjärta-
- vill jag tacka för att du var så storhjärtad.
Ingen orsak.
Mitt hus I mitten av min gata
Mitt hus
Kola.
Översättning: SDI Media Group
[SWEDISH]