- Helveteshundar? - Din favorit, Dean.
Jag kan varken strida eller gå. Men jag kan göra något annat.
Jag har allt jag behöver för att bygga en bomb.
Vet du vem som jagar spöken? Knäppgökar! Vi är tokiga!
I morgon jagar vi Djävulen. Det här är vår sista natt på jorden.
Töm den här i Lucifers ansikte.
- Jag skulle aldrig skada dig. - Jag ska döda dig.
Jag ska slita hjärtat ur dig!
Fortsätt att elda upp dig. Jag kommer behöva all den där ilskan.
GLENWOOD SPRINGS MENTALSJUKHUS
UNG POJKE DÖD I HUSBRAND
Sköterskorna berättar att du inte tar din medicin. Varför, Susan?
Pillren gör mig sömnig. Somnar jag kommer den.
- Monstret? Vi har pratat om det här. - Det dödade Annie.
Du har schizofreni. Dina sinnen lurar dig.
- Du blir förvirrad och ser saker. - Jag vet vad jag är.
Jag kan se min döda son bakom dig. Jag vet att han inte finns på riktigt.
Men monstret finns på riktigt.
Du delade rum med Annie. Det som hände henne var fruktansvärt för oss alla.
Det är kanske lättare att frammana ett monster,-
-än att förstå sig på hennes självmord.
Jag hör det på nätterna. I väggarna. Du måste tro mig.
Det finns inga monster.
22.30. Lamporna släcks.
Herregud. Hjälp mig!
De börjar tidigt ikväll.
Skynda!
Det kommer! Hjälp mig.
Hjälp mig!
Översättning: Robfors SSG - SweSUB Group © www.SweSUB.nu
PATIENTHISTORIK: ALEX VAN HALEN
Du blev överförd hit ifrån Chicago av Dr. Babar.
Finns det inte en barnbok om en elefant som heter Babar?
Jag vet inte. Jag äger inga elefantböcker.
Den andra läkaren hade inte kompetensen. Min bror är lite...
Det där är inte nödvändigt.
Berätta hur du mår, Alex.
Jag mår bra. Lite deprimerad, kanske.
- Varför? - För att jag startade Apokalypsen.
- Apokalypsen? - Ja, precis.
Du tror du startade den?
Ja. Jag dÃ♪dade en demon, Lilith, och rÃ¥kade slÃ¤ppa ut Lucifer.
- SÃ¥ nu fÃ♪rsÃ♪ker vi stoppa honom. - Vilka dÃ¥?
- Jag, han och en ängel. - Som en hjälpande ängel på axeln?
Nej, han heter Castiel och bär en trenchcoat.
Killen har förebrått sig i månader. Apokalypsen var inte hans fel.
- Inte? - Nej.
Det var demonen Ruby. Hon som fick honom beroende av demonblod.
Min bror är inte ond. Han var bara...
Hög.
Kan du fixa honom så vi kan fortsätta jaga monster?
Erma. Ställ in min lunch.
Dr. Fuller vill behålla er här för observation.
- Mig med? - Doktorn tror det vore det bästa.
Jag ska bara göra en liten hälsokontroll.
Syster Ratched, jag har sett "Gökboet" så försök inga psyknedbryt av mig.
Oki-doki.
Då kan du ta av dig byxorna.
Varför då?
- Hur var din saneringsdusch? - Helt okej. Bra vattentryck.
- Gjorde sköterskan...? - Hon var väldigt grundlig.
- Tänk att du kunde övertala mig. - Martin räddade pappa fler än en gång
- Han är en fantastisk jägare. - Var. Ända till Albuquerque.
- Det är bättre att vara sysselsatta. - Bättre än vadå?
Inget. Jag är orolig för dig.
Bara för att vi är här har du ingen rätt att huvudskrynkla mig.
Det var tragiskt att Ellen och Jo dog. Jag gräver inte ner mig för det.
- Du kan inte bara förtränga det. - Jodå, kolla. Där är han.
Sam. Dean. Vad stora ni har blivit.
- Ni ser bra ut. - Tack. Du med.
Tack för att ni kom.
Förr kunde jag ha tagit hand om det här med bakbundna armar.
- Vad tror du att det är för nåt? - Jag vet inte än.
Spöke, demon, monster.
Djur, grönsak, mineral.
Fem dödsfall på fyra månader. De kallar det självmord. Men de har fel.
Har du sett det?
Har nån sett det?
Några patienter har skymtat det, men det är inte mycket att gå på.
- Är de tillförlitliga? - Ja, varför skulle de inte vara det?
- Nä, jag vet inte. - Ni tror jag har en skruv lös.
Och det har jag. Men jag skulle inte ringt er om det inte var nåt här.
Vi tror dig. Har du undersökt kropparna?
Nej. Jag kan inte vara tillsammans med döda kroppar längre.
Så roligt att ni skaffat er vänner.
Du och mr. Creaser kan väl vara med i våran grupp?
Jag tänkte sätta dig i eftermiddagsgruppen.
Varför?
Ni bröder verkar ha hamnat i en farlig beroendeställning till varandra.
Vem vill börja?
Nån annan?
- Lugna dig, Ted. - Jag är lugn.
Jag vill prata om monstret som jagar oss.
Vi ska inte prata om det igen. Det är inte bra för gruppen.
Vet du vad som heller inte är bra för gruppen?
Ett monster som äter upp oss!
- Har nån annan... - Jag såg det när det dödade Susan.
Jag med. Den hade stora hummerklor. Det var en utomjording som i Arkiv-X.
Sluta hjälpa till!
- Vi är döda allihop! - Nu räcker det.
Det finns inget monster.
Måste jag kalla på vakten, eller kan du uppföra dig?
Dam!
Eddie, jag är Dr. Erica Cartwright. Jag har fått dig som patient.
Är du min hjärnskryklare? Sicken tur.
Du är min paranoida schizofrena med narcissistiska och religiösa störningar.
Sicken tur.
- Kan vi prata? - Ja.
- Jag har lite frågor till dig. - Jag har frågor till dig med.
Quid pro quo, Clarice.
Okej, Hannibal. Jag börjar. Hur många timmar sover du?
3-4 timmar varannan natt. Vad vet du om självmorden?
- Att de var tragiska. - Du har inte märkt nåt underligt?
- Svart rök, svavel? - Nej. Vad menas med det?
Tecken på demoner. Jag jagar sånt.
- Hur mycket dricker du i veckan? - Sju dagar gånger... Mellan 50-60.
- Har du känt några kalla fläckar här? - Nej. Vad menas med det?
- Då finns det ett spöke här. - När hade du ett långt förhållande?
- Definiera "långt". - Mer än två månader.
Aldrig.
Har patienterna rapporterat att de sett nåt skumt?
Hela tiden.
Låt oss prata om din pappa.
Dean. Mår du bra?
Jag har precis blivit skrynklad. Säg att du hittat nåt.
En kille säger sig ha sett varelsen. Ska vi mötas här om en timme?
Ja. Ju fortare vi löser det här, ju fortare kommer vi härifrån.
Hej. Jag heter Wendy.
- Stället kanske inte är så illa ändå. - Du kan inte stöta på det där.
Så trasig...
Vi har bara 20 minuter på oss. Var är killen?
Rum 306.
- Skynda! - Passa dig, Dean!
- Jag har hittat nåt. - Vadå?
- Hålet går hela vägen genom hjärnan. - Vad betyder det?
Det får vi ta reda på. Du bör kanske hålla vakt.
- Hans hjärna är helt utsugen! - Fascinerande. Nån kommer.
Vad gör ni här?
Pudding!
Kom båda två.
Tokig funkar jämt.
- Är det äkta Gacys? - Jag har gjort dem.
Vad det nu än är så suger det ur hjärnan.
Och får det att lika självmord. Några idéer?
Ja. En oangenäm sån.
- Vad är det? - Det vi kämpar emot.
En vålnad. De livnär sig på hjärnsubstans.
- Har du stött på nån innan? - Aldrig.
Hur dödar vi den?
Silver. Kommer den i kontakt med det så spricker huden.
Den dåliga nyheten är att de kan likna en människa.
- Det kan vara vilken jeppe som helst. - Fantastiskt. Hur hittar vi den?
En spegel. Sägnen säger att en vålnad visar sitt rätta jag i en spegel.
Vi får kolla alla här inne.
- Vad gör den på ett mentalsjukhus? - Det är ju det mest perfekta stället.
Vem tror på patienten när den säger att den såg ett monster?
- Vad händer och sker, doc? - Säg det, du.
Jag jagar en vålnad.
- Det kan vara vem som helst. - Så jag kan vara ett monster?
Nej. Du är ren.
Varför måste just du jaga monster? Varför inte låta andra göra det.
Jag har inte hittat nån annan som är dum nog.
Det är mitt jobb att rädda alla. Även dig.
Har du nån kvot att fylla? Hur många måste du rädda?
Alla.
Du tror du måste rädda alla? Hur?
Tro mig, jag har hört underligare saker.
Domedagen är här. Den bibliska Apokalypsen.
- Ingen kommer att stoppa det åt mig. - Det är ju fruktansvärt.
Apokalyps eller inte. Monster eller inte.
Det är omänskligt att bära det ansvaret. Att 6 miljarder liv är beroende av dig.
Hur kommer du ens ur sängen på morgonen?
Bra fråga.
Hej, Eddie.
Jag fick rota igenom tre sköterskerum. De är bara pläterade men det borde gå.
Nej, nej. Inte i dag, raring. Fortsätt gå.
Jag vill ha honom nu. Han är större.
Du har haft värre.
Fuller har jour i natt. Vi måste ta honom efter släckningen. Alla tre.
-Va? Nej! - Vi måste förbi vakterna.
Efter det kan vi döda honom. Det kommer bli svårt från början till slut.
- Jag kan inte. - Vi vet vad som hände i Albuquerque.
Ni vet inte ens hälften.
Jag brukade vara som er. Trodde jag var oövervinnlig. Men jag var inte det.
- Du är fortfarande en jägare. - Nej. Jag är värdelös.
Varför checkade jag in här, tror ni? Jag kan inte hjälpa er.
Jag är ledsen, men jag kan inte.
Han är kvar här. Du tar västra flygeln så tar jag östra.
Nej! Titta på hans arm. Såret brinner inte.
Det är inte han.
- Mår du bra? - Nej, jag mår inte bra. Jag...
Jag mår fantastiskt!
- Gav de dig nåt? - De gav mig allt!
- Det är spektaululärt. - Du har alltid varit glad på fyllan.
- Doktorn var ingen vålnad. - Jag vet. Jag förstår inte.
- I spegeln var han inte mänsklig. - Eller så ser du saker.
- Kanske du börjar bli tokig? - Jag är inte tokig.
Du har iallafall varit halvtokig ganska länge.
Ända sen du kom tillbaka ifrån helvetet, kanske tidigare än så.
Vi är på ett mentalsjukhus. Du kanske knäcktes till slut?
- Du kanske är tokig på riktigt nu? - Jag gjorde ett misstag.
- Jag ska hitta den. - Ja, jag vet.
Det är okej. Titta på mig.
Det är okej. Du är min bror.
Och jag älskar dig.
Du missade vårat samtal i dag. Jagar du fortfarande vålnaden?
- Folk dör. - Folk dör hela tiden.
Låt mig jobba i fred så kanske jag räddar ditt liv.
- Det är inte mitt liv jag oroas över. - Jag mår bra!
Du lurar dig själv. All skuld du känner, det dödar dig.
Du kan inte rädda alla.
Du kan inte rädda nån, Dean.
- Vad sa du? - Sanningen.
Du fick Ellen och Jo dödade. Du kunde inte döda Lucifer.
Du kunde inte hindra Sam att döda Lilith och så bröt du det första sigillet.
Du bara misslyckas.
Trodde du verkligen att du, med den råa attityden, skulle kunna slå Dlävulen
Världen kommer brinna, och du kan inte förhindra det.
Vem är du? Hur vet du allt det där?
- Lugna dig. - Berätta!
Jag sa lugna dig.
Vem är du?
- Vem är hon? - Vem?
- Är du blind? Hon! - Det finns ingen där.
Jag finns inte på riktigt. Jag finns i ditt huvud.
Du börjar bli galen.
Låt mig vara i fred.
- Du ville träffa mig. - Ja. Tack.
Jag ville bara be om ursäkt. Jag mår så dåligt över det jag gjorde emot dig.
Jag trodde du var ett monster.
Jag vet. Frågan är, varför?
Jag var...
Det gör detsamma. I går kväll kom jag till insikt.
Jag upptäckte att det inte finns några monster.
Det var roligt att höra.
Men monster är ditt minsta problem nu.
Man kan leva med vanföreställningar. Men vreden jag såg i dig...
Du skadade två män och du tänkte döda mig.
Din uppsyn när du jagade mig...
Du verkade inte ens mänsklig.
Du var som besatt.
Jag vet.
Snälla...
Kan du ge mig en andra chans?
Det är inget fängelse.
Du kan få vara i dagrummet under bevakning.
Ett utbrott till så överförs du till en inrättning för våldsamma patienter.
Och där är de inte lika förlåtande.
Vad har hänt?
- Det har aldrig varit demonblodet. - Va?
Det var du. Det har alltid varit du.
Lögnerna, din arrogans. Den svarta fläcken i din själ.
Nu dör vi på grund av dig. Allt är ditt fel.
- Missfoster! - Din ondskefulla jävel!
Vi kommer alla dö, missfoster!
Låt mig vara.
Låt mig vara! Sluta!
Låt mig vara! Jag gjorde det inte! Släpp mig!
- Låt mig vara! - Vad är det som händer?
- Martin, det är jag. Dean. - Förlåt.
- Du ser förjävlig ut. - Jag känner mig förjävlig.
- Var är Sam? - Inlåst.
Han blev galen, tack och lov.
Jag håller också på att bli galen. Vi båda ser och hör saker.
- Den röda tråden är "tokig". - Vad menar du?
- Den röda tråden är "tokig". - Du sa det. Vad?
Saker vi gjort och sett. Vi kommer knasa ut till slut.
Vi kommer sluta som dreglande grönsaker.
- Ta inte illa upp. - Nej då.
Att vi freakar ur samma dag, det måste vara...
- Monstret. - Vad? Var?!
Nej, det är inget där.
Tänk om den här saken inte bara äter de tokiga, utan också gör dem tokiga?
Är det möjligt? Kan det vara riktigt?
Jag är inte den mest tillförlitliga källan på vad som är "riktigt", men-
-det låter vettigt.
Så vi infekterades. Vi fick en spruta tokighet.
- Kanske är det min pappas spöke? - Nej. Fokusera på vålnaden.
Vålnaden förgiftade oss.
Vi fick kanske giftet genom att den rörde oss.
Eller giftet från saliv...
Wendy.
Wendy dreglade över både mig och Sam. Det var så vi infekterades.
Jag måste gå på rutorna.
Är det här på riktigt?
Ja, raring. Det är helt på riktigt.
Hon lever!
Två patienter i Wendys rum attackerade mig.
Hör du mig, Dean?
Du måste döda den där saken.
Jag tar hand om henne.
- Jag kan inte. - Du måste. Du har inget val.
Spring, Dean!
Släpp mig.
Nej, du är alldeles för aggressiv för att vara ute.
- Du! - Så klart det är jag.
Ni jägare lever inte upp till ert rykte. Martin är ett vrak. Han är harmlös.
Sen kommer ni hit och skryter om att ni dödar monster.
Det gjorde det lätt att lägga märke till er.
Allt som behövdes var en beröring...
...så tillhörde ni mig. Jag älskar det här stället.
Det är min alldeles egna femstjärninga restaurang.
Knashjärnor är fulla av dopamin, adrenalin och allsköna kemikalier.
Det gör dem delikata!
- Ju galnare de är, ju bättre smakar de. - Du gjorde det här mot mig!
Jag hjälpte till. Men den där ilskan, det är bara du.
Jag kan inte skapa galenhet. Jag bara ökar upp det som redan finns där.
Du skapar ditt eget helvete. Men jag ger dig byggbitarna.
Och när du har mognat...
...kan jag lösa alla dina problem.
Håll dig borta ifrån honom.
Tror du verkligen det kommer sluta bra för dig, grabben?
Nej.
Men jag är tokig, så vad fan.
Är du fortfarande tokig?
Inte mer än vanligt. Vi måste härifrån.
Tom Cruise hade rätt. Hjärnskrynklare suger.
Vad gör du? Mår du bra, Sam?
- Nej. Vålnaden hade rätt. - Nej, det hade hon inte. Hon är död.
- Nu åker vi. Jag behöver en drink. - Oftast kan jag dölja det.
Jag är arg. På allt.
Jag brukade vara arg på dig och pappa. Sen på Lilith och nu på Lucifer.
Jag skyller på Ruby eller demonblodet. Men det är inte deras fel. Det är mitt.
Det är inuti mig. Jag är arg hela tiden och jag vet inte varför.
Sluta.
Om du nu är det, vad ska du göra? Ta tjänstledigt?
- Ska du säga "ja" till Lucifer? - Nej, givetvis inte.
Det du ska göra är att förtränga allt.
Det är så vi gör för att inte bli som Martin.
Håller du med mig?
Kom igen, håller du med mig?
Jag håller med dig.
Bra.
Nu sticker vi härifrån.
Översättning: Robfors SSG - SweSUB Group © www.SweSUB.nu