Tidigare i Spartacus:
De kom från ingenstans och attackerade.
Jag höll mitt ord, de är återförenade.
Du är ingen thraker längre. Omfamna vägen gudarna har visat dig.
- Är du här själv? - Batiatus har visat sig vara ovärdig.
Vi ska klättra bortom vår ställning, upp till självaste senaten.
Lämna politiken till de som är uppväxta till det.
Börja!
Ge domen till vår besegrade krigare.
Du har inget val.
Svensk text: SSG - SweSUB Group FRiEND, Skaggs och Incubator
www.SweSUB.nu - Dina gladiatorer på nätet...
Spartacus S01E11 - OLD WOUNDS
Det är aldrig lätt att se en älskad vän avliden.
Han borde fortfarande vara vid liv.
Det fåniga flinet och drömmarna om livet utanför murarna.
Varenda natt tar slut. Alla måste vakna.
Jag vill att gudarna vrider tillbaka solen...
...och lägger mig där istället.
- Han slogs med ära. Det gjorde ni båda. - Hans dödades för en pojkes nöje.
Var är äran i det?
Varro lämnade oss som en gladiator. Och skall kommas ihåg som en sån.
Nej.
Han blir ihågkommen som en make...
...en far...
...och en vän bland fienden.
Aurelia...
Är det sant? Att han dog av ditt svärd?
Han älskade dig som en bror.
- Han tar inte den här förlusten så bra. - Vem kan klandra honom?
Calavius slaktade min man för sin unge, skiter på mina ambitioner-
-hånar mig i mitt eget hus. Ingen förlust som tas speciellt bra.
- Men som skall besvaras på samma sätt. - Lämna oss!
- Han är ett magistrat. Att göra nåt... - Han är inget annat än en man.
Alla män dukar under för övermod. Tänk på nåt annat nu.
- Försäkrar Ilithyia oss sin mans makt? - Hon har rest för att träffa Glaber.
Härliga nyheter. Stödet från en legat borde räcka för att nå politiken.
Synd att Calavius inte får uppleva när jag stiger i rangordningen.
Tanken på ett avslöjande gör mig illamående.
Du får härda ut, det är bestämt.
Några nyheter?
- Tala, ge mig bra nyheter. - De Ã¤r mycket angenÃ¤ma.
- Vi tog magistraten ut ur staden. - Vakterna och vagnen?
Omhändertagna enligt instruktioner. Mannen är förflyttad till bestämd plats.
- Ashur? - Han vaktar.
- Jag avlöser honom i skydd av mörkret. - Jag följer med.
Jag ska stirra in i hans ögon och se kraften av min spegelbild i dem.
Avnjut min gästfrihet så länge. Vin, kvinnor...
- Båda passar mig fint. - Det är välförtjänt.
- Är det avklarat då? - Nej. Det har bara börjat.
- Skåda den ärofulla mästaren. - Ett tungt hjärta tynger en mans svärd.
Förlusten av en bror känns för alla gladiatorer.
Vi hedrar honom inte med tårar utan med spillt blod i arenan.
- Väl talat, som en sann mästare. - Spelen mot Pompeji närmar sig.
I årtal har jag snuvats på huvud- attraktionen tack vare Solonius mutor.
Äntligen är det säkrat av vår Dominus. Och vem kommer att strida?
Spartacus... Kvinnan som sörjer.
Spartacus. Du är tillkallad.
Är det här verkligen min avbild?
Har det passerat så många år att marmorn måste etsas med rynkor?
Det vore bra om alla fick uppleva sitt ansikte så.
Och de döda får behålla sin släta hy.
Jag tänker främst på Varros död. Bröstet smärtar av att förlora en sån gladiator.
Det går inte att jämföra med en son som har förlorat sin far.
- En fru sin man. - Han tog riskerna frivilligt.
Som en gladiator! Inte som ett barns leksak.
Magistraten och hans valp har orsakat oss båda smärta.
De kommer att få stå till svars, jag lovar dig.
- Jag står gärna till tjänst. - Trösta dig med att det ska göras.
Jag vill att du fokuserar dig på spelen i Pompeji.
Den där parfymerade skiten Solonius säkrar alltid huvudattraktionen-
-genom att slicka arslen, bara för att bli krossad av vår stads hatade rival.
Men i år är han inte favoriserad. I år säkrar Batiatus huvudattraktionen!
Spartacus, regnbringaren, för att möta Pericles, Pompejis titan!
- En kamp till döden? - Utan nåd.
- Och belöningen? - Den kommer att gynna oss.
Jag vill att Varros fru får den.
En avsevärd summa. Vill du ge bort allt?
Även mina framtida vinster från arenan.
- En nobel gest. Jag skall ordna det. - Gör du det?
- För Varro? - Jag gör det för dig.
Så att du har frid när du vet att hans familj mår bra.
De här tråkiga händelserna har tydligen gjort sitt.
Vila och lugna dig med att de ansvariga snart kommer att få betala för det.
Det som hände Varro är beklagligt.
Jag såg i dina ögon hur du bad om att få trotsa ordern om att döda honom.
Det är en skam att du inte försökte.
Helvete! Jag visste det!
- Varför bölar du? Vi strider ihop! - Jag vill klara mig själv.
Och dö likadant.
- Mästaren verkar inte vara i form. - Gudarna straffar honom.
- För vad? - Han har Varros blod på sina händer.
Han hade inget val.
- Jag dör hellre än dödar min bror... - Vem skulle se till hans familj då?
Vad svarar du, Duro?
Vem ser efter hans fru om ni båda är döda? Hans barn?
Min bror har ingen fru eller barn.
- Vänta! - Jävla thraker.
Ursäkta. Jag ropade på dig...
- Jag hörde inte. - Du är inte dig själv.
- Har Dominus skickat dig? - Han vill att du mår bra.
- Jag förtjänar det inte. - Spartacus... Din skada...
Det är bara en skråma. Varro led värre.
- Jag hjälper dig till cellen. - Du behövs inte.
Ursäkta.
Mira.
- Mannen jag såg dig med... - Jag var beordrad att stå till tjänst.
- Han betyder inget för mig. - Sånt angår inte mig.
Han blev skadad när han försökte att skydda min fru.
Nästa gång du ligger med honom vill jag erbjuda min tacksamhet.
- Batiatus... - Ursäkta platsen, magistraten.
Trösta dig med att du inte behöver uthärda så länge.
- Vad är det här för galenskaper? - Galenskaper? Nej...
Det här föddes ur ett rent sinne och ett sårat hjärta.
Sårat? Jag har inte skadat dig.
Mannens brott har flytt hans sinne.
- Släpp mig! - Det hade jag tänkt...
...från den här jävla världen.
Vad du än är oenig om så låt oss diskutera det som civiliserade män.
Nej, du tar fel. Jag är bara ett djur. En best att rida på och nonchalera.
- Batiatus... - Du accepterade min gästfrihet.
Kom hem till mig. Bröt bröd, drack mitt vin.
Enbart för att spotta mig i ansiktet.
"Lämna politiken till de som är uppväxta till det."
Det var inte min mening att förolämpa.
Jag strävade bara efter att skona dig från vidare förnedring...
Skona mig? Du har inte nån makt att skona ett skit, din patetiska fitta!
Tala! Berätta om mitt arv! Berätta att min släkt inte räknas-
-bland er och era ädla kukätare! Tala!
Ursäkta, Dominus. Om du flyttar foten...
- Lyft upp honom. - Dominus.
Vill du att jag ska tala? Då får du se till att lyssna.
Du är en narr. En man tolererad enbart-
-på grund av att du äger Spartacus, Capuas frälsare.
När han möter nederlag kommer du också att göra det.
Bunden till en stol och sittande i smuts fortsätter han att provocera!
Du förstår väl fortfarande inte? Du står under mig.
Det kommer du alltid att göra. I det här livet och i nästa.
Gör vad du vill för att läka din sårade stolthet. Jag tänker inte böna.
Böna? Tiden för att böna och be är sedan länge förbi.
Planen har börjat verkställas. För dig och unge Numerius.
- Vad har min pojke med det här att göra? - Han är man. Han har en roll i dramat.
Batiatus...
Se till att han inte skadar sig. Han behöver vara i gott skick.
Är det här så klokt, Dominus? Om vi skulle...
Ta tag i dig själv och fullfölj vår plan.
- Vi har en del i det här båda två. - Dominus.
Spelen närmar sig! Visa er mot Pompeji, och hedra Batiatus gladiatorskola.
- Min bror menade inget illa. - Han uttryckte vad många tänker.
- Behöver du vila? - I så fall kommer jag att säga det.
Skadade jag dig... Mästare?
- Se till såret. - Spartacus!
Spartacus...
Märkte du inte att han behövde vård?
- Jag trodde det berodde på Varros död. - Kan han kämpa mot Pompeji?
Han har hög feber. Det vore ett mirakel om han skulle överleva fram till spelen.
Skriv upp vad som behövs. Ashur ordnar. Lämna inte Spartacus sida.
Behöver du hjälp så hämta Mira.
Han känner för flickan. Hennes närhet och beröring kan hjälpa.
- Vår mästare får inte falla. - Dominus.
Äntligen är huvudattraktionen mot Pompeji min och så rövknullar gudarna mig!
- Publiken kommer att vända sig mot mig! - De kanske nöjer sig med en ersättare.
- Vem förutom Spartacus kan vinna? - Det finns bara en...
- Huvudattraktionen? - Till slut inser man mitt värde-
-och jag kommer att få äntra sanden igen. Den kommer att färgas av Pericles blod!
- Dämpa dig. Vi blir upptäckta. - Det gör inget. Jag är en gud!
Jag kommer att återfå min titel. Capuas mästare...
Nyheten verkar inte behaga dig.
Det glädjer mig att se dig så livfull. Jag hoppas att det fortsätter så.
- Naevia... - Kampen är på liv och död.
Du har inte kämpat på flera månader. Om Pericles kommer att...
- Det kommer han inte... - Hur kan du vara så säker på det?
För jag tänker aldrig lämna dig. Döden kommer att skälva om den försöker.
I morgon när jag segrar kommer jag att se på dig på hedersläktaren.
Det kommer att bli vårt ögonblick.
Din hand är nedtyngd. Lätta nu på din tunga.
Du är säker. Min herre har större bekymmer som kräver hans uppmärksamhet.
- Vad är det som plågar Batiatus? - Saker som du inte behöver oroa dig om.
De verkar dock tynga dig. Lätta ditt hjärta.
Han är vårdslös. Hans makthunger och hämndtankar förblindar honom.
På vilket sätt?
Jag har riskerat mycket genom att träffa dig. Jag måste till apotekaren.
En dag, väldigt snart kommer Batiatus att falla.
Se till att du inte finns i rasmassorna.
Håll honom!
Så ska det se ut. Ta det lugnt.
Herrejävlar. Grisknullaren lever fortfarande.
Det här är vad du betyder för honom. Guld, sprunget ur kött och blod.
Hylla Spartacus.
Skuggans dräpare.
Regnmakaren.
Romarnas mästare...
Dö!
Fan!
Är det vad Pompeji har att komma med? Spelen kommer att bli en besvikelse.
De tidiga kamperna räknas inte. Det är i huvudattraktionen det avgörs.
Utan Spartacus kommer Capua återigen befinna sig i Pompejis skugga.
- Kanske kan Crixus ändra på det. - Crixus...
Publiken kommer att bli förbluffad... att gallen fortfarande är vid liv.
- Man försäkrar att han är återställd. - Att han överlevde är imponerande.
Ingen gladiator från Pompeji har överlevt mot Theokoles.
- Numerius går direkt på sanningen. - Det har han lärt sig av sin fader.
Tänker inte Calavius ära oss med sin närvaro? Dagen börjar gå mot sitt slut.
Det var visst nåt med handeln i Picentia. Han måste ha blivit försenad.
Han kommer snart att göra oss sällskap.
Aulus! Res dig!
- Dominus betalar inte för att drömma. - Gör om det och du blir krympling igen.
Du vet vad vi riskerar. Om Calavius skulle rymma...
Håll käften. Han har inte rört sig.
Andas gör han inte heller.
Batiatus befallde att han skulle leva till en bestämd tidpunkt!
Han lever, din jävla kvinna. Vakna, din påfågel!
- Fan... - Det här är ditt fel. Jag tänker...
Tyst! Han andas. Han lever fortfarande.
Aulus!
Jag kommer få er båda korsfästa! Er herre också...
Det räcker, Aulus! Aulus!
Jag får se.
Fult som en horas sköte men du överlever. Gå tillbaka och låt läkaren titta på det.
- Är du man nog att klara det här? - Ja, jag har två stora kulor.
Gå!
Vi har väntat hur länge som helst. Varför börjar inte huvudattraktionen?
Publiken går snart bärsärk. Vi kan inte vänta på Calavius längre.
Käre Batiatus. Kan inte du presentera kampen å min mans vägnar?
- Om du anser det vara lämpligt... - Snälla.
- Var är magistraten! - Vi vill se blod!
Capua!
Å magistrat Calavius vägnar, som inte är här då han utför affärer i ert intresse-
-kommer jag att presentera huvudattraktionen mot Pompeji!
Spartacus! Spartacus!
Ja! Vi vill alla se Spartacus äntra sanden!
Men beklagligt nog kommer vi inte att få se honom strida i dag!
Men det finns annat att jubla över! Det här är ett strålande ögonblick...
...och mycket efterlängtat! För det markerar återkomsten till arenan-
-för en av Capuas mest älskade söner...
Crixus!
De har glömt all ära som jag har skänkt dem.
Då är det hög tid att du påminner dem om vem den sanne mästaren är.
Capua verkar inte uppskatta ditt val.
Han möter en avskyvärd motståndare, uppspydd från Pompejis innandöme.
Jag ger er Pericles!
Pericles!
Jag ber för att kampen ska vara över snabbt!
Jag vill att hans flin avlägsnas. Ge kommandot.
Börja!
- Vad var det för orsak? - En hund, som snart ska begravas.
- Drick. - Det luktar piss.
Det är bolmört. Det sover du gott på.
Jag behöver mat och lite sömn. Hämta mig om hans tillstånd förändras.
Pompeji!
Ytterligare en "favoritson" av Capua som det är över för.
- Matchen är inte avslutad. - Din man är slut.
Crixus har ett lejons hjärta.
- Titta! Han reser sig... - Lucretia!
- Domina. - Ge henne lite vatten.
Din fru gillar inte synen av att din man snart ska slaktas.
- Jag ber om ursäkt. Det är värmen. - Följ henne tillbaka till huset.
- Det går över. - Säg inte emot.
- Jag kommer efteråt. - Dominus...
Crixus!
Döda! Döda!
Crixus! Crixus!
Crixus! Tillbaka i sin form som utlovat!
Dina böner har besvarats. Matchen var över ganska fort.
All lycka till Capua och dess behjärtansvärda medborgare.
Låt oss skåla och återuppleva den här ärorika dagen...
Vilka nyheter är så viktiga att ni stör vår gode Batiatus?
Magistratens karavan har hittats utanför stan. Hans vakter är mördade.
- Min far då? - Hittades inte, men spåren leder hit.
- Vem skulle begå sånt förräderi? - Lösensumma.
- Det tynger mig. Jag hjälper gärna. - Det är jag tacksam för...
...men vi tar hand om det.
Mina män får leta efter honom. - Du får gärna följa med, Numerius.
- Nej, jag vill att han är här. - Jag släpper honom inte ur sikte.
- Okej. - Kom. Nu ska vi hitta din far.
- Varför tog du sån tid på dig? - Det var svårt att inte bli upptäckt.
Skynda dig.
- Calavius saknas. - Jag är medveten om hans frånvaro.
Det är det jag vill tala om.
- Calavius ring! - Dämpa dig.
- Hur kom du över den här? - Vi gav efter för din önskan.
Batiatus håller honom fången med syfte att mörda honom.
- Galenskap, även för Batiatus. - Calavius hindrar hans ambitioner.
Jag har aldrig sett Batiatus sån. Faller han gör jag likaså.
- Men Calavius är vid liv? - För stunden.
Var hålls han fången?
Du pratar om brustna band men är tjudrad.
Jag gillar inte gammal lojalitet ändock har Calavius sett mitt ansikte!
Jag måste fly stan och tänker göra det.
Ta det och mer därtill när Batiatus och hans förräderi är begravna.
- Kom, vi måste samla män. - Batiatus har redan skridit till verket.
- Är du beväpnad? - Blott en dolk...
Skynda dig! Annars försvinner möjligheten.
Medicus?
Mira?
Varför dödade du honom?
Jag hade inget val.
En man måste acceptera sitt öde...
...eller bli förintad av det.
Är det här min stig? Blod och död?
Du har alltid varit ämnad för olyckliga saker...
Snälla... Lämna mig inte igen.
Det var du... Det var du som lämnade.
Se till såret.
Attackerad...
På vägen...
De kom från ingenstans.
Se till såret.
Jag är här. Ligg stilla...
Du har ingen feber längre. Gudarna har välsignat dig.
Ja... Det har de.
- Jag ska hämta Medicus. - Vänta. Lossa på remmarna.
- Jag vill prata med honom ensam. - Varför då?
Vänta i korridoren och säg till om nån närmar sig.
Gör det här för mig, Mira.
Jag står i skuld till dig.
- Han syns inte till. - Han är lätt att känna igen.
- Varför la ingen märke till det? - Jag har ingen aning.
Tänk! Det måste finnas ett sätt...
Kloakerna. De rinner runt hela staden.
Portarna! - Facklor! Vi ska hitta din far snart.
- Din delaktighet ska inte glömmas bort. - Nej, det ska den inte.
- Calavius... - Vänta. De närmar sig.
- Vi måste skynda oss. - Nej, det är för sent.
Jag tänker inte döda för dig!
Se Ashur som en ande och Capua världen han lämnade efter sig.
De är här snart. Jag ska befria dig...
Solonius!
Nej, nej...
Grip honom!
Vi ska hämnas å din fars vägnar.
Solonius ska få lida för det han har gjort.
Alla i Capua kommer att få reda på vilken skithög du är.
- Vad sysslar du med?! - Berätta vad som hände!
- Berätta! - Släpp mig.
Min fru. Sura. Slaven du transporterade från Neapolis.
Berätta vad som hände med henne!
Vi attackerades på vägen...
- De försökte att komma åt henne... - Var finns dina skador!
Försökte du att rädda min fru?
- Vakter...! - Berätta för mig!
Jag gjorde bara som jag blev tillsagd.
Vem var det som sa att hon skulle dö?
Vem?!
Batiatus...
- Vad har du gjort? - Hjälp mig att återställa.
Du ska sätta på mig remmarna igen... Och aldrig prata om det här.
Skadan verkade inte dödlig.
Det var djupare än ögat kunde skåda.
Medicus säger att han drunknade i sitt eget blod.
En lös ände? Som inte behöver vara fastbunden?
- Du gjorde bra ifrån dig! - Men jag var inte hjärnan bakom.
Solonius trodde verkligen att du skulle bedra mig.
- Han misstänkte inte att jag är lojal. - Du ska belönas för det här.
Du bestämmer, Dominus.
Gudarna gillar oss! Skåda! Spartacus har återvänt från de döda.
Spartacus!
Mår du bra?
Ja, Dominus. Jag är mig själv igen.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator, FRiEND och Skaggs
www.SweSUB.nu - Dina gladiatorer på nätet...