Tidigare i "The Walking Dead"...
Pappa!
Låste ni fast min bror och lämnade honom där?
Ni verkar behöva mer vapen. Jag tappade väskan i Atlanta.
- Jag tänker återvända. - Du kom precis. Ska du ge dig av igen?
Merle?!
Nej!
- Vad är det? - Ingenting.
Det är alltid nåt.
- Lärde inte pappa dig nålknutar? - Han använde ju bara fiskeknutar.
- En knut... - Nej, han knöt åtminstone tre.
- Clinchknutar? Inte en chans. - Visst, jag hittar bara på.
- Lärde pappa dig flugfiske? - Ja. Du då?
- Drag... - Du måste skämta.
Han var alltid så bestämd. Du vet ju hur han var.
Tror du verkligen det? Jag spenderade min barndom i en båt.
När jag var liten var det på allvar, vi fiskade för att få mat på bordet.
- Inte vi. Vi kastade tillbaka dem. - Han ändrade väl sig.
- Det vore som att ändra hans tro. - Vi är inte lika gamla.
Nej, för när du åkte till college var det jag som fick sitta i båten.
Det var inget beteende som utvecklades med tiden.
- Gjorde han det för vår skull tror du? - Han visste att vi var så olika.
Han visste att du fångade fisken och att jag kastade tillbaka den.
Kom ihåg hans regel: Lipa inte i båten. Det skrämmer iväg fisken.
Mamma och pappa... Florida kanske klarade sig bättre.
Det kanske är bättre där. Tror du inte det?
Jag tror att du har napp. Trots att du har fel knutar.
- Så mycket för den gamla regeln. - Den var nog mer till för pappa.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator och Robfors
www.SweSUB.nu - De levande döda
Jag skjuter dig utan att tveka. Alla zombier får gärna höra det.
Har du en snusnäsduk eller nåt?
Bladet var nog för slött för handfängslet.
Förjävligt.
Han måste haft ett tryckförband. Det skulle vara mer blod annars.
Är du här, Merle?
Är allt väl, Jim?
Fortsätter du så här kommer du att svimma.
Ta lite vatten åtminstone.
Han tog ut de här jävlarna...
...med en hand.
Kolla in det där!
Mina barn kommer att äta ikväll på grund av er. Tack så mycket.
- Tacka, Dale. Det är hans utrustning. - Titta på all fisk de har fångat!
- Det räcker så... - Jösses.
- Var lärde ni er att fiska? - Vår pappa.
- Kan ni lära mig det? - Vi kan lära dig allt om nålknutar.
- Om det går bra? - Jag tänker inte säga emot.
- När oljade du rullarna sist? - Jag vill inte oroa nån, men...
...vi kan ha ett problem.
- Merle?! - Vi är inte ensamma.
Skit i det. Han kan förblöda. Du sa det själv.
- Vad är det där brända? - Hud. Han stoppade blödningen.
Jag sa att han var en hård jävel. Merle kan bara ta kål på sig själv.
Tro nu inte för mycket på det. Han har förlorat mycket blod.
Det hindrade honom inte att fly från den här dödsfällan.
- Varför har han lämnat byggnaden? - Han är ensam så vitt han vet...
...han gör det som krävs. Att överleva.
Kallar du det att överleva? Att ströva omkring på gatorna?
Det är inte värre än att bli fastlåst av er.
Ni kunde inte ta kål på honom. Jag är inte orolig för en död jävel.
- Tusen då? Är det annorlunda? - Räkna dem. Jag ska hämta honom.
- Vänta, Daryl! - Du kan inte hindra mig!
Jag förstår att han är din bror. Jag vet precis vad du går igenom.
Han kommer inte långt med skadan. Vi kan leta men behåll lugnet.
Det kan jag fixa.
Bara om vi hämtar vapnen först. Jag tänker inte gå på gatorna här.
Du, Jim...
- ...kan vi få prata med dig lite? - Vad vill ni?
- Jag är bara lite orolig. - Dale säger att du har varit här länge.
- Och? - Varför gräver du?
- Ska du ända ner till Kina? - Det spelar ingen roll, jag skadar ingen.
Förutom dig själv. Det är jättevarmt. Du kan inte fortsätta att gräva så här.
- Jodå, kolla bara! - En sak ska du veta:
Du skrämmer alla. Inklusive min son och Carols dotter.
De har inget att vara rädda för.
Kan ni inte låta mig vara?
Vi tror att du behöver en paus.
Ställ dig i skuggan en stund. Du kanske ska äta. Om en stund...
...kan jag hjälpa dig. Berätta vad det handlar om.
- Vad händer annars? - Jag ber dig snällt.
- Jag ska inte hindra dig. - Vad händer om jag inte gör det då?
Ska du spöa mig som Ed då? - Ni har sett hur han ser ut.
- Det händer när nån säger emot dig. - Det var annorlunda.
- Han skadade sin fru. - Det är deras äktenskap!
- Vem har sagt att du bestämmer? - Jag vill inte bråka. Ge mig spaden.
- Han har inte rätt att göra så här! - Sluta, Jim!
- Ingen kommer att skada dig, Jim! - Det är bara en massa lögner.
Jag har sagt det en massa gånger till min fru och mina två söner.
Det spelade ingen roll. De kom en massa från ingenstans.
De drog dem ur mina händer.
Jag kom undan för att de döda åt på min familj.
- Du får inte göra det här ensam. - Det är en väldigt dum idé.
Det är en bra idé. Får jag förklara klart?
Går alla ut är vi körda. Går jag ensam kan jag röra mig snabbt.
Kolla här. Där är stridsvagnen, fem kvarter bort.
Där ligger vapnen. Här är gränden där vi träffades. Daryl och jag ska dit.
- Varför jag? - Ditt armborst låter ingenting.
Medan Daryl väntar i gränden springer jag och hämtar väskan.
- Ska vi vara nån annanstans? - Du och T-dog. Just det.
- Ni får vara i den här gränden. - Två kvarter bort?
Jag kanske får ta en annan väg. De kan blockera vägen för mig.
Händer det så går jag framåt istället. Hela vägen till gränden där ni står.
Vilken riktning jag än går i så täcker ni mig.
- Efteråt träffas vi här igen. - Vad gjorde du innan det här?
Jag var pizzabud. Hur så?
- Du är modig för att vara från Kina. - Jag kommer från Korea.
- Skjut inte! Vad vill du?! - Har du sett min skadade bror?
- Ayúdame! - Håll käften! Svara mig!
- Svara mig! - Ayúdame!
Ayúdame!
Håll käften!
Han har väskan! Ta den!
Släpp mig!
Daryl!
Kom tillbaka, era jävla idioter!
- Sluta! - Jag ska spöa skiten ur dig!
De tog Glenn. Den lilla jäveln. - Jag ska spöa dig!
- Hörni! De har blockerat utgången! - Spring till labbet!
Kom igen!
- Ta lite vatten, Jim. - Okej.
Varsågod.
- Kan du hälla lite på huvudet? - Visst.
- Nu känns det bättre, va? - Ja...
Hur länge ska jag vara fastbunden?
Tills du inte är nån fara för dig själv eller andra.
Jag är ledsen att jag skrämde pojken och flickan.
- Du fick solsting. Det är lugnt. - Ni är inte rädda längre, va?
Nej.
- Jag fick solsting, det var allt. - Vet du varför du grävde, Jim?
- Vet du? - Jag minns inte skälet.
Det var nåt jag drömde igår kväll.
Din pappa och du var med i drömmen. Du var orolig. Jag minns inget mer.
- Är du orolig för din pappa? - De är inte tillbaka än.
- Vi behöver inte prata om det. - Han är en polis som hjälper människor.
Han träffade nog på några som behövde hjälp. Han är tuff som få.
Jag känner honom inte men... jag kunde se det i hans ögon.
- Stämmer det? - Det kan du räkna med.
Inget kommer att hindra honom från att komma tillbaka hit.
Då så... Vem vill hjälpa mig att rensa fisk?
- Schysst. - Kom, Sophia. - Håll dig nära Carol.
Ha koll på din son. Släpp honom aldrig ur sikte.
Vi vill veta vart de tog vägen.
- Jag säger ingenting. - Vad hände egentligen?
Den här skithögen och hans polare hoppade på mig.
Du hoppade på mig.
- Han skrek om sin bror. - De kan ha tagit Merle också.
Merle? Vad är det för bondnamn? Jag skulle inte döpa min hund till det.
Sluta, Daryl!
Vill du veta vad som hände med den förra killen som gjorde mig förbannad?
Den här gången börjar jag med fötterna.
De tog vår vän. Vi vill prata med dem och se om vi kan komma överens om nåt.
- Ska vi verkligen göra det här? - Ja.
Ett felsteg och du får en pil i röven.
G kommer att ta pilen från min röv och köra upp den i din istället.
- G? - Guillermo. Han bestämmer här.
Dags att träffa Guillermo.
- Mår du bra, lillen? - De ska hugga av mina fötter.
- Gör snutar så? - Inte han. Bonnläppen här.
Han högg av nåns hand och visade mig den.
Det var den jäveln som sköt pilen i röven på mig.
Lugn, ese, lugn.
Är det sant? Vill han ha Miguelitos fötter?
- Det är ju helsjukt. - Vi tänkte oss ett lugnt samtal.
Bonnläppen slår ner Felipes kusin, skjuter en pil i röven på honom-
-och du vill ha ett lugnt samtal?
- Du fascinerar mig. - Misstag skedde i från bådas håll.
Vem är han? Ni verkar ju inte vara släkt.
Han tillhör mer eller mindre vår grupp. Du har säkert såna som han du med.
- Finns min bror därinne? - Jag har slut på vita killar.
Men jag har en asiat. Intresserad?
Jag har en av dina, du har en av mina. Det låter som ett rättvist byte.
- Det låter inte rättvist för mig. - Kom igen, G.
Hur ska de som ni attackerade kompenseras?
Dessutom, var är min väska med alla vapen?
Väskan som Miguel såg på gatan. Den som Felipe och Jorge skulle hämta.
Du misstar dig. Den är inte din.
Det är min väska.
Väskan låg mitt på gatan. Vem som helst kan påstå att det är deras.
Ska jag bara lita på dig?
Jag kan låta mina män fylla er med bly och ta det som tillhör mig.
Det skulle du kunna göra...
...eller inte.
Kom igen. Gör bytet. Snälla.
Oye.
Jag ser två valmöjligheter. Kom tillbaka med Miguel och väskan-
-så går alla fria. Eller kom tillbaka med fulladdade vapen-
-så får vi se vilken sida som spiller mest blod.
Vapnen är mer värda än guld. Guld skyddar eller mättar inte familjen.
Tänker du ge upp det för grabben?
Jag skulle instämma om jag visste vi skulle få tillbaka Glenn.
Tror du att han överlämnar honom?
- Kallar du G för lögnare? - Du har inget att säga till om!
Frågan är om du litar på honom?
Nej, frågan är vad du är redo att satsa. Det kan vara med livet som insats.
- Är Glenn värd så mycket? - Jag är skyldig honom mitt liv.
Jag var ingenting för Glenn. Bara en idiot som satt i en stridsvagn.
Han kunde ha lämnat mig där, men det gjorde han inte.
- Du tänker alltså lämna över vapnen? - Det sa jag inte.
Ni behöver inte vara kvar här. Åk tillbaka till lägret.
Vad ska vi säga till din familj?
Det här är ju inte klokt...!
Gör bara som G säger.
Jag ser att det saknas en del vapen.
Det är för att de inte är dina. Nämnde jag inte det?
Låt oss bara döda dem, ese. Peppra dem fulla.
- Jag tror inte du inser allvaret. - Jodå, det gör jag.
Nu har du din man. Nu vill jag ha min.
Jag ska stycka din kille och mata hundarna med honom.
De är de elakaste människoätarna du sett. Jag köpte dem av Djävulen på en marknad.
Jag sa ju hur det skulle bli. Är du helt döv?
Du sa kom tillbaka med fulladdade vapen.
Så, vi är här.
Felipe!
- Gå tillbaka till de andra, Abuela. - Få undan kärringen!
Lyssna på din mijo, Abuela.
- Du ska inte vara här just nu. - Mr Gilbert har svårt att andas.
Han behöver sin astmagrej. Carlito hittar den inte.
Han behöver sin medicin.
Ta hand om det, Felipe. Och ta med dig din mormor.
Vilka är de där?
- Por favor, ven conmigo. - Du tar inte honom!
Felipe är en bra pojke. Han har sina problem, men brukar lösa det.
Vi behöver honom här.
Jag är inte här för att gripa ditt barnbarn.
- Vad vill du honom då? - Han ska hjälpa mig hitta en person.
- En kille som heter Glenn. - Den asiatiske pojken?
Han är med mr Gilbert. Kom, så ska jag visa dig.
Han behöver sin medicin.
Släpp förbi dem.
Abuela, por favor. Ta mig till honom.
Okej. Ta det lugnt. Andas in, bara.
Andas ut.
Slappna bara av.
- Vad fan är det här? - En astmaattack.
- Plötsligt kunde han inte andas. - Vi trodde att du blivit uppäten!
Kan jag få prata med dig?
Du är den dummaste jag nånsin mött! Vi var redo att döda er alla.
Jag är glad att det inte blev så.
- Allt hade varit mitt fel då. - Mitt med. Vi hade slagit tillbaka.
Det skulle inte vara första gången. Skydda maten, medicinen.
Personalen bara lämnade gamlingarna att dö.
Det var bara jag och Felipe som stannade kvar.
Är ni läkare?
Felipe är skötare. Jag är föreståndaren här.
Resten av ditt gäng då?
Vatos kom hit för att hälsa på sina släktingar.
De såg hur det stod till och de flesta beslöt sig för att stanna.
Folket vi stött på sen allt rasade samman är av den värsta sorten.
Plundrare. Såna som använder våld för att stjäla.
- Vi är inte såna. - Vi blev attackerade av er.
Ni kommer hit med Miguel som gisslan. Ert framträdande...
- Antar att världen förändrats. - Nej.
Den är samma som innan. De svaga får lida.
Vi gör vad vi kan.
Vatos försöker laga bilarna så att vi kan föra ut gamlingarna ur stan.
Fast de flesta kan inte ens gå på toaletten själva.
Fast det håller gänget upptaget. Och det är värt mycket.
Vi har förseglat fönstren, svetsat igen alla dörrar förutom en.
Vatos går ut och tar allt vi behöver för att fungera.
Vi patrullerar området dygnet runt och bara väntar.
Folket här vänder sig till mig nu.
Jag har inte en aning om varför.
För de kan.
Erkänn att du kom tillbaka för hatten.
- Lova att inte skvallra. - Du gav bort hälften av allt. För vad?
Till en hoper gamla stötar som ändå snart ska dö.
Hur länge kommer nån av oss överleva?
- Herregud. - Var är bilen?
- Vem skulle stjäla den? - Merle.
Han kommer att hämnas på de i lägret.
Inslagspapper, en näsduk? Varför har du inget sånt?
Jag skulle bunkrat upp om jag visste att jordens undergång var nära.
Amy fyller år i morgon.
Jag har bockat av i kalendern bara för att vara på den säkra sidan.
Man ger inte bort en oinslagen present.
Ta ett djupt andetag. Jag ska nog hitta nåt.
Jag byggde på med fler stenar så elden kan brinna lite högre.
- Hur mår du, Jim. - Bättre. Mer som mig själv.
Jag hoppas att du förstår varför det här var tvunget.
Det finns fler jag måste tänka på.
Jag vill bara försäkra mig om att du inte är arg på mig.
Jag förstår.
Du kan väl följa med mig till de andra. Vi grillar fisk.
Ja, gärna.
Du kan väl komma ut till oss andra?
Åt helvete med dem! Jag skulle inte ens pissa på dem om de så brann.
Du kan väl stanna här och hålla pappa sällskap?
- Hon vill också vara med, Ed. - Visst!
Åt helvete med er med! Ni behöver inte störa mig nåt mer.
Skickar du fisken, tack.
Jösses, så gott!
Det här saknar jag.
Jag måste fråga. Det gör mig galen snart.
Klockan du bär.
- Vad är det för fel på min klocka? - Jag ser dig samma tid varje dag...
...vrida upp den där klockan som en präst predikar.
- Jag förstår inte vad ni menar. - Världen har nog gått under tror jag.
- Den kommer att få kämpa ett tag. - Men du vrider upp klockan varje dag.
Tiden är väl viktig för att hålla reda på saker och ting, inte sant?
Tycker du inte det, Andrea? Hjälp mig.
Jag gillar det fadern sa till sonen när han gav honom en klocka-
-som hade gått genom generationer. Han sa:
"Av alla hopp och önskningar"-
-"som passar dina individuella behov"-
-"passar inte bättre än det gjorde för mig eller min far före mig."
"Jag ger den till dig, inte för att du kanske kommer ihåg tiden-
-"men att du kanske glömmer den en stund"-
-"och inte ägnar dina andetag åt att erövra den."
- Du är så konstig. - Inte jag. Det är Faulkner.
William Faulkner. Det kan vara min parafrasering.
- Vart ska du? - Jag måste kissa.
Jag försöker att sköta det snyggt.
Sa jag inte åt er att ge fan i mig?
Vad var det jag sa?
Är toalettpappret slut?
- Mamma! - Carl!
Skydda honom, Lori!
Herregud... - Snabba på!
Jag är här. - Vad ska vi göra, Shane?
Följ mig!
Nej!
- Herregud! - Hjälp mig.
Jag vet inte vad jag ska göra.
- Kom igen! Håll er nära! - Carol!
- Kom hit allesammans! - Framför dig, Shane!
Ta er till husbilen!
- Shane! - Stanna hos mig.
Håll dig bakom mig. - Kom upp hit, Morales!
- Håll dig bakom mig! - Kom igen!
Ta er till bilen!
Älskling! Carl!
- Pappa! - Carl!
Amy...
Jag vet inte vad jag ska göra, Amy.
Nej...!
Amy!
Jag kommer ihåg min dröm nu, varför jag grävde hålen.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator och Robfors
www.SweSUB.nu - Nästa vecka kör vi igen