Tidigare i Caprica...
Min tid hos STO leder mig på en annan väg.
- Robot, skjut den här mannen! - Stopp!
- Hur fick du roboten att sluta? - Jag vet inte. Jag sa bara till den.
Lacy Rand, har oförklarlig kontroll-
-över krigsmaskiner vi köpt på den svarta marknaden.
- Du vet vad som måste göras. - Jag ska se till det.
Guatrau får inte veta att jag skickar robotar till motståndet på Tauron.
Fidelia Fazekas. Vad i helsike?
Jag kollar lite saker för Guatrau.
2 av 24 robotar kommer inte till militären.
- Har han fått dig att kolla upp mig? - Han håller mig bara à jour.
Om vi ska gå emot Guatrau, måste vi göra det tillsammans.
Jag måste avsluta det jag påbörjade och ta ner Clarice.
Samma modell som Clarice har, men jag har riggat den.
Gå tillbaka och ge mig den ursprungliga.
Vänta. Det här är inte ditt band.
- Amanda tog den. - Allt är på det bandet.
Vi har 24 timmar på oss att hitta Amanda.
Jag ska föra tillbaka Zoe till den verkliga världen.
Tamara lever i V-Världen.
Hon är med min dotter. De är tillsammans, djupt inne i spelet.
För att nå dem, behöver jag en kämpe. Jag måste få tillbaka min familj.
- Är du redo? - Ja.
Duktig pojke.
- Varför tror du att de är här? - Koordinaterna satte hennes avatar här.
Hela miljön är Zoes skapelse.
Jag går upp och orienterar mig. Jag vet fortfarande inte vad ni behöver mig för.
Med lite tur gör vi inte det.
Ni två står kvar.
Jag antar att du inte kollar hans röv.
Jag känner igen det där ansiktet. Jag litar inte på honom.
Gudar!
Titta på de här bladen. Alla är olika.
Och det här ljuset. Det är så...otroligt verkligt.
Och jag fattar inte hur hon gjorde det. Det kan inte ha varit rent intuitivt.
Generativa algoritmer? Stokastiska processer?
Nu minns jag varför vi satte labbet i källaren.
Det är en sak att skriva en kod, men... vad Zoe har gjort här är...
Det är nära till vad gudarna gjorde i de gamla skapelsemyterna.
Oavsett vad vår dotter är, hon är ingen gud.
Gudar, vad jag hatar det hÃ¤r stÃ¤llet.
- Vad i helsike var det dÃ¤r? - Kobols drakbekÃ¤mpare.
- Vad? - Zoes favoritbok, när hon var liten.
Hon uttrycker tydligt sin ilska. Hon försöker att skrämma bort oss.
- Eller döda oss. - Hon skulle inte gå så långt.
Skulle hon?
I V-Världen skulle jag faktiskt kunna få ett fartyg som det här just nu.
En dag kan de zappa minnen av att ha ett fartyg in i hjärnan.
Jag tycker bara att det är roligare att göra det.
Om det är vad du vill.
De som seglade på dessa fartyg-
-skulle vara till sjöss... väldigt länge.
Ibland fick de inte gå iland eftersom de aldrig skulle komma tillbaka.
Så de fick inte se sina hem på åratal.
Jag skulle gärna göra det.
Du saknar fortfarande din mamma mycket, va?
Jag antar det.
Ett fartygs besättning är som en familj.
De kan förlora en medlem, så tar de bara ombord nån annan som kan...
Familjen kan förändras, men det viktiga är att det fortfarande är en familj.
Kan jag gå och spela i V-Världen? Om det är okej?
- Ja, naturligtvis. - Jättebra, tack.
Ge honom tid.
- Du har fel. - Du bad om bevis, jag hittade det.
De fifflade briljant med böckerna... Det fanns hål om man kollade närmare.
Agera inte överlägsen. De är bra män.
Att de skickar robotar till rebellerna, kommer att bli mycket populärt.
Populärt hos soldaterna, populärt hemma.
Det gör att du kommer i en dålig dager.
Det är ett slag i ansiktet, Guatrau.
Det är Samuel och Joseph.
Jag vet att de är som söner för dig, men jag är faktisk din dotter.
Därför litar du på att jag berättar sanningen, när alla andra inte vågar.
Speciellt i ett sådant här ärende, när du inte inser det själv.
Och sanningen, fader, är att de börjar bli ett hot.
Gör det snabbt och smärtfritt.
Ja, Guatrau.
Kom. Vi går.
Säsong 1 Episod 17 - Here Be Dragons -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
- Pappa, det är nån vid dörren. - Gå tillbaka till ditt rum. Stanna där.
Evelyn. Gå tillbaka upp. Gör dig redo att ringa Sam. Gör det.
Frankie. Kom in.
- Är du okej? - Ja, ja. Guatrau vill träffa dig.
- Låt mig säga det till Eve. - Ring från bilen. Ta en jacka bara.
- Jag kan inte träffa Guatrau så här. - Okej, gå.
Ta det lugnt.
Det är inget personligt.
Joseph! Åh gudar! Åh gudar!
Jag har aldrig tyckt om den där.
Jag ringer din bror.
Det är okej. Jag är okej.
Så, ni köper verkligen den här Ende sanna Guden-grejen?
Inte hur de beter sig, inte allt dödande...
- ...men under? - Ja.
Hur hamnade du i ett läger av hårdförda monader?
Jag bad inte om att bli inbjuden. Jag blev inkallad av mina föräldrar.
- Men tillbaka till frågan. - Den Ende sanne Guden är kärlek.
Kärlek - är det därför han lär oss att döda i hans namn?
Jag struntar i vad du är. De verkar bara bry sig om att döda varandra.
- Inte alla. - Och STO?
Kom igen, våra så kallade lärare?
Tror du verkligen att de talar för Gud, de djuren?
Nej. Det tror jag inte.
Bra, Lacy, för de kommer att döda dig.
- Vad? - Ignorera honom.
- Coto gör honom elak. - Nej, tänk. Lacy styr deras robotar.
Det hotar dem. Men de kommer över det. Och när de gör det...
...en kula i huvudet.
En halvtimme. Det var så det fungerade på min tid.
Om jag inte ringde inom en halvtimme, skickades en annan skytt.
Vi måste försvinna. Vi alla. Utomvärlds.
Sam, var i helvete är du?
Lyssna. Frankie försökte nyss döda mig.
De kommer nog efter dig också. Du vet var vi träffas.
Ruth, kan du hämta Larry? Väck honom. Ta honom till rymdflygplatsen.
- Evelyn, du och Willie följer med mig. - Vart ska vi?
Goldies. Sam och jag behöll pengar och falska dokument ifall vi behövde fly.
Du skulle ha förvarat dem här. Goldies kanske är Sams ställe, men...
- Nej, vi flyr från vårt eget folk. - Joseph! Åk och hämta vad ni behöver.
Jag hämtar biljetterna och träffar er på rymdflygstationen.
Och om Guatrau skickar nån efter mig... En säker resa.
Du får ursäkta mig, soldat Sinclair, men...jag är lite förbryllad.
Jag vet att ni har problem med Lacy Rand.
Jag vill hålla mig utanför det. Vad ni än kommer att göra med henne.
Jag har ingen lojalitet till henne.
Min lojalitet är till Den Endes soldater, ingenting annat.
Så du är bara här för att klargöra det.
- Noggrannhet, är en bra egenskap. - Jag gillar det.
Så låt oss vara mycket precisa om var du står.
Döda Lacy Rand för oss.
Vad?
Nej, jag klargjorde att jag ville hålla mig utanför, helt.
Jag trodde att vi behövde stänga av all ström. Men Graystones har egna kretsar.
- Bra. Det gör det lättare. - Så vi går genom grinden.
Går in utan att utlösa nåt larm.
Tar upp enheten, utlöser inga rörelse- sensorer, för strömmen är avstängd.
Väl inne är säkerhetsomkretsen...
Vi måste störa ut allt, inklusive deras telefoner.
Vår mullvad på GDD sa att samtal till polisen skulle ignoreras, men...
Ingen mening att chansa, just nu.
Klarar du det?
Jag mår bra.
Så när väl alla larm är nere...
...måste vi forcera dörren, och huset är vårt.
Ni är inte välkomna. Vänligen lämna huset omedelbart.
- Jag trodde att du stängde ner honom. - Ni har fem sekunder innan jag agerar.
Fem, fyra, tre, två, ett...
- Hör du det där? - Ja, vi går!
Jourservice, berätta vad...
Säkerhetsbarrikad inledd.
Helvete!
- Kan du få in oss? - Ja, det kan jag.
Det är den där vägen.
Nu så.
Avataren är på toppen av denna kulle.
Så vad händer när vi står ansikte mot ansikte med tjejerna?
Det måste finnas ett sätt att bromsa eller stoppa dem, eller hur?
Vi borde spela poker nån gång. Jag kan vinna tillbaka företaget.
Du ska först inte hjälpa mig, sen ringer du och säger att du gör det för pengar.
- Jag borde verkligen ha bett om mer. - Vad vill du?
Jag vill hitta min brorsdotter, den där saken som ser ut som Tammy.
Så jag kan göra slut på hennes lidande, och låta min bror gå vidare i livet.
Du visar mig hur man dödar Tammy.
Så skyddar och guidar jag dig till den där varelsen du anser är din dotter.
- Och sedan? - Jag struntar i om du vill leka familj.
Tänk om jag inte vill hjälpa dig att döda Tamara?
Då skjuter jag er ur spelet, och du ser aldrig din dotter igen.
Det är ett intressant erbjudande. Låt mig kontra.
Du kan inte köpa mig, Graystone.
- Älskling, vi förhandlade! - Gjorde ni?
Talar du om hur man dödar Tamara, dödar han Zoe också.
- Du vet inte det. - Jo. Hur överlevde du utan mig?
5 MISSADE SAMTAL, 9 TEXTER VÄNTAR - Sam, var i helvete är du?
Frankie försökte nyss döda mig.
- Två...tre. - Då var det dags.
Olaf, få upp bildskärmen.
Jag måste bara dekryptera och dränera Graystones backup-system.
- Öppnar det dörren? - Ja, om du lämnar mig ensam.
Nestor, de är i V-Världen. Jag trodde du hade stängt av all kommunikation.
Det är nån typ av skyddad krets. Låt mig fokusera på att öppna dörren.
- Är det mitt holoband hon har? - Alla ser lika ut för mig.
Varför skjuter vi inte henne bara? Och sliter upp huvudet? Jag fick en idé.
- Kom igen, transporten lämnar utan oss. - Jag måste bara hämta mina grejer.
Klarar du inte tio minuter utan att tända på?
Nej, inte på den här platsen.
Vad gör du?
Ner på marken. Ner på knä.
- Nej. - Ner på marken, Lacy.
- Vad gör du? - Stanna nere!
Jag är ledsen, Lacy.
Hur långt är det upp till berget?
Jag vet inte. Kanske en elva timmars promenad?
Och Zoe kan bara blinka och dyka upp nån annanstans i spelet?
Ja.
Hon kan få oss att gå i cirklar tills vi blir gamla, eller nåt monster dödar oss.
Jag kan försöka med nåt virus och ta henne ur spelet.
Jag väntar här tills du är färdig med ditt skitprat.
- Vad? - Vi gör helt fel.
Att försöka hugga Zoe i ditt svarta rum? Jaga efter henne i V-Världen?
Zoe är för lika oss. Hon gör det motsatta.
Om du jagar henne, smiter hon. Om du tränger henne, angriper hon.
Men om vi bjuder in henne...
Låt henne komma på sina egna villkor.
Ja.
Avsluta det.
Det är på grund av robotarna.
Jag är rädd för det.
Har du nåt du vill berätta för mig?
- Har Clarice förblindat dig? - Nej.
Soldat, du var så bra.
Backa! Du backar.
Jag har hans nyckel. Vi kan ta transporten utomvärlds.
Ja, vi går nu.
Vi flyr inte.
Gör vi inte?
Följ mig.
Robotar, starta upp.
Vi har jobb att göra.
Om vi vinner henne tillbaka...
...sätter vi henne i roboten igen?
Jag jobbar på det, just ifall, men jag tror inte att det gör henne lycklig.
Vi har en virtuell version av vårt hus. Vi kan träffa henne där.
Att hålla henne skulle känna lika verkligt för er båda...som det här.
Men det är inte verkligt.
Det är värdelöst utan en kropp.
Du kan göra en åt henne, eller hur?
- Olaf! Jag är nog inne, kolla dörren! - Jag är här.
Och?
Den är öppen.
Vänta!
- Det finns en annan dörr bakom den. - Naturligtvis.
Det är okej!
Jag kan nog använda samma kod för den inre dörren. Vänta lite.
Åh gudar, det är så kallt. Jag känner det ända in i märgen.
Kan vi inte ta av banden en stund, för att värma oss?
Då förlorar vi allt vi gjort i spelet. Då måste vi börja om.
Strunta i det. Aldrig.
Kom igen, Zoe.
Vad är det?
Vad det än är, så är det inte verkligt.
Zoe.
Helvete!
- Backa eller så skickar jag ut er. - Vi är inte här för att skada dig.
Ni kan inte skada mig. Inte längre.
Vi vill bara att du kommer hem. Det är allt.
Ni vill inte ha mig. Ni vill ha henne.
- För er är jag bara reservdelar. - Du har rätt.
Du har rätt. Jag har gjort en hel del skada. Jag ser det.
Och jag är ledsen.
Jag är...så...
- Jag är så ledsen. - Kan du inte bättre?
- Ska det få mig att falla i din famn? - Nej, jag väntar mig inte det.
Jösses, du är smart.
Zoe...
- Älskling? - Ursäkta, känner jag dig?
Titta på mig, Zoe.
Se mig i ansiktet.
Minns du inte mig?
Det är hennes minnen. Inte mina.
Titta på mig, Zoe, här och nu.
Och säg att du inte minns mig.
Ja, okej.
- Jag minns. - Och hur känns det?
Hat.
Jag hatar dig.
Jag hatar dig, din dumma äckliga ko!
Zoe.
Snälla, bara gå. Jag hatar er båda.
Du vet var vi finns.
Vi väntar på dig.
När du är redo.
Alltid.
Jag ska tänka på det.
Vad hände? Vad är det?
Nåt dränerar strömmen. Använder reserverna.
- Det har varit ett inbrott. - Oh, gudar!
Hur lång tid har vi? Kommer de in?
- Jag vet inte. - Hur länge har vi innan de kommer in?
Det spelar ingen roll. De stör ut alla telefonlinjer.
- Hur länge, Daniel? - Jag vet inte.
Jag ska se om nån är där inne.
Vet du hur man använder den här? Om jag inte är tillbaka om tio minuter.
Ta Willie till rymdflygplatsen. Du klarar det, jag lovar.
- Var försiktig. - Sam!
- Var i helvete var du? - Han satte en mördare på oss?
- Vi trodde att han hade tagit dig. - Nej. Vi gör detta. - Ni sitter kvar.
- Jag älskar dig. - Kom igen.
- De är förbi den felsäkra. - Åh, nej!
Gå bort!
Upp med händerna. Rör er inte. Rör ingenting.
- Vi är obeväpnade. - Kom här.
Gå.
Sitt ner. Sitt ner!
- Var är banden? - Där borta.
Var är bandet du stal från oss?
- Den är gömd och ska offentliggöras... - Den analyseras, medan vi pratar.
- De ljuger. Sök efter den. - Den är inte här.
Jag vill bara prata med dig.
Jag älskade dig.
Jag tyckte du var speciell.
- Du gjorde Zoe. - Prata inte om min dotter.
Varför inte? Jag var mer mamma för henne än du nånsin var.
- Du skickade henne att dö på det tåget. - Tror du att jag ledde henne? Nej.
Nej, hon ledde mig. Hon var den som talade med änglar.
De guidade henne. Zoe såg allt.
Hon var bara ett barn.
Du kände inte henne alls, eller hur?
- Ingen av er. - Du har all makt här.
Håll käften! Jag ska döda dig!
Och min Gud kommer att applådera mig.
- Jag vill lära känna Gud. - Vad?
Jag... Jag vill ha Gud i mitt liv.
Du?
Jag kan inte helt greppa universum...
...men helt klart finns det en ande...
...vida överlägsen människan, som alltid gjort mig ödmjuk, och jag vill veta.
Jag vill känna nåt större än mig själv, nåt...
...renande och förlåtande... för allt som jag har gjort.
Och allt som jag har lämnat ogjort. Snälla, syster, snälla.
Snälla, förbarma dig.
Ta mig till ljuset.
Jag vill inte vara begränsad av tid och rum. Jag vill sova efter livets mödor.
Visa mig till den Ende sanne Guden.
- Kom igen! Han förhalar! - Visa mig... Snälla, syster!
Zoe.
Det stämmer, Clarice. Det är jag.
Zoe!
Tack.
Sätt på dig den här. Jag länkar till henne nu.
Till vårt virtuella hem.
- Hur långt ut går vattnet? - 500 meter, sen blir det orörligt.
Inte alls lika detaljerat som New Cap City, men...
Jag kan göra den större. Förutsatt att jag stannar.
Det är en exakt kopia av hemmet du växte upp i med alla bekvämligheter.
Men största grejen är en realtidsklon av hela mitt datornätverk.
Du och jag kan arbeta tillsammans, och dela data.
- Data för vad? - För att bygga en ny kropp åt dig.
Kompakt och smidig, med alla sinnesintryck.
- Och med hud. - En mänsklig cylon?
- Om du vill. - Det duger som namn.
Är du med?
Min bror har ett ställe som du skulle gilla.
Vi kan stanna där ett tag, på Tauron. Utom synhåll. Du kan gå på rävjakt.
20 minuter, de är inte tillbaka än.
Han har två hundar som fungerar som ett team... - Willie!
- Vi gör det här enkelt, va? - Var är Frankie?
- Han är borta. - Låt min bror gå. Han har en unge.
- Jag önskar att jag kunde. - Willie!
Gå, gå, gå!
Kom hit, Willie.
Det kommer att bli bra.
Sam!
- De har skadat hans hand. - Hej, hej, grabben.
- Du räddade oss. Det gjorde du bra. - Det gör ont.
- Jag vet att det gör ont. - Kom här. Det är okej.
- Han är väldigt kall, Joseph. - Vänta lite.
Åh mina gudar!
Vi måste få honom till ett sjukhus. Vi måste få hjälp.
- Hjälp mig. - Det är okej. Ge honom till mig.
Släpp honom, Joseph. Låt honom gå!
- Kom igen. - Willie! Willie!
Jag är ledsen, Joseph.
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu