Det här är vad Destiny avsåg när hon gick in i stjärnsystemet.
Vi kommer att överleva. Vi kommer att ta oss hem.
Skeppet kom hit av en anledning!
Destiny drivs av själva stjärnorna.
Han och Young är inte överens. Jag vet inte vilket läger som är bäst.
Ska vi låtsas som om inget har hänt? Vi måste vara redo för nästa möte.
- För besättningens skull. - För besättningens skull.
- Kan det vara Lucianalliansen? - Det skulle vara min gissning.
- Vet vi hur de fick reda på vår bas? - Nej. Hur många döda?
Tolv plus 80 saknade i strid.
Jag är gravid. Det är ditt - vårt.
Vi har haft olika åsikter innan.
Det var min plikt att uttrycka oro för hur alla andra kände för dig.
- Jag har aldrig träffat din fru. - Du kopplades ihop med Telford.
Är det ett kvardröjande minne som överförs till mitt undermedvetna?
Jag trodde att du skulle göra allt för att få hem dig själv och alla andra.
Och du ligger fortfarande med henne. Everett!
- Du är uppe sent. - Ja. Jag hade en intressant dröm.
Alla tycker att deras drömmar är intressanta. Ingen annan bryr sig.
Du kommer att bry dig om den här.
Jag är utanför ett lager, på jorden...
...och jag kan höra fåglar. Fiskmåsar, tror jag.
Jag är på någon typ av möte. Det är fyra eller fem personer där.
- Vilka? - Jag vet inte, jag ger dem information.
Rapporter, filer. Jag pratar om Ikaros.
- I detalj. - Vilka var de?
Jag vet inte. De hade ett Goa'uld-fraktskepp.
Är Lucianalliansen på jorden? Du drömde att du var spion som läckt ut-
-allt om Icarus till Lucianalliansen? - Nej, det var inte jag.
- Vad snackar du om? - Vid bilen, ser jag min spegelbild.
Det var överste Telford. Jag var överste Telford.
Säsong 1 Episod 18 - Subversion -
SSG - SweSUB Group © taureane, FRiEND och Dvärghamstern - www.SweSUB.nu
Rush bytte för två dagar sedan. Du är den enda person-
-som upplevt restminne efter att ha använt stenarna.
Det var bara den gången, sir. Absolut inget som det där.
Tack, löjtnant.
Jag har förstått att du har problem med överste Telford-
-men du kan inte på allvar... - Sitt ner, löjtnant.
Innan Telford kom till Icarus, var han ett år under täckmantel-
-med att infiltrera alliansen.
-37 människor dödades. Vi upptäckte sen att Telford kände till attacken-
-och han gjorde ingenting.
- För att skydda sin täckmantel. - Det var vad han sa.
Stargatekommandot lät honom komma undan, och allt sopades under mattan.
- Det måste ligga mer i det. - Goa'uld hade hjärntvätteknik-
-som kan vända en mot sin egen mor.
Det är möjligt att alliansen har den förmågan nu.
Om de har det, då kan vi inte lita på någon.
- Vi gick över data vi hittade när... - Ta en paus, Eli.
- Har ni två hemligheter... - Snälla, gå nu.
Okej.
Jag pratade med Scott. Han minns inget som liknar din dröm.
- Vi måste göra något. - Jag håller med.
Är Telford fortfarande på turordning för stenarna?
Han ska byta med dr Morrison om ett par dagar.
Om jag byter med Morrison, och försöker få kontakt med alliansen.
- Det är riskabelt. - Jag är förklädd i nån annans kropp.
- Jag går. - Nej, jag hade drömmen.
Jag försöker att pussla ihop saker. Det finns ett nummer, 314.
Det är viktigt, men jag vet inte varför.
- Om jag är där, i Telfords miljö, då... - Du är inte utbildad för det här.
Vem är det? Jag får göra mitt bästa.
Är Stargatekommandot äventyrat, kan jag inte säga till nån vad du ska göra.
När du är på jorden, är du ensam. Ingen backup...
Jag fattar. Nån måste stoppa honom. Han kan inte få fortsätta.
Alliansen vet nog mer om skeppet än vad vi gör.
- Vilket inte är mycket. - Underskatta inte dem.
Överste, jag behöver en minut.
Tog du bort dr Morrisons plats på stenarna?
Utan att samråda med mig? Av någon särskild anledning?
- Tänker du upplysa mig? - Nej.
Med allt som vi har gått igenom, vill du verkligen göra det här?
Om jag kunde, skulle jag berätta. Du måste lita på mig.
Dr Morrison?
- Ja. - Välkommen tillbaka.
Jag är sergeant Graham. Jag är din eskort.
- Jag vill tala med överste Young, nu. - Han är upptagen just nu, sir.
- Han sa att han träffar dig snart. - Varför bytte jag med dr Rush?
- Det var inte schemalagt. - Ledsen för det. Det var oundvikligt.
Varför?
Rush måste samråda med folk på jorden om vissa tekniska problem.
Du är en hemsk lögnare, löjtnant. Jag behöver lite kläder.
Inga problem. Den här vägen, sir.
- Jag vill prata med general O'Neill nu. - Och du är?
Everett Young - 1.619.414. Säg att det är brådskande.
Jag missar en nationell säkerhetsgenomgång för det här.
- Ledsen för det, sir. - Om du har varit på en sådan-
-skulle du inte säga det. Vad är det?
Rush är på jorden i Telfords kropp. Han har nog inte lämnat byggnaden.
Vi måste sätta en bevakning på honom. Han kommer att skaka av sig eskorten.
Vi låter honom göra det och sen följer vi efter.
Han är på väg att försöka ta kontakt med Lucianalliansen.
Chloe...
Herregud...
- Jag visste inte att du kunde sy. - Det kan jag inte. Inte riktigt.
- Jag hoppas att den inte faller sönder. - Nej, den är jättefin, tack.
Öppna den här.
Får vi prata med dig en sekund?
Herregud...
- Har du gjort den själv? - Är det en flicka, gör jag nåt annat.
Nej, det är perfekt! Tack...
- Vad händer? - Vi hoppas att du kan berätta.
Att Rush är oplanerat på jorden via stenarna?
- Det finns säkert en bra anledning. - Det är vad vi är rädda för.
- Har de inte sagt nåt till dig? - Young pratade med honom häromdagen...
- ...och de sparkade ut mig. - Vi hörde att Young också gick.
- Efter Rush. Han är där just nu. - Något är definitivt på gång här.
Grattis, TJ.
Får jag prata med dig, Camile? Var du medveten om förändringen...
- Ja, vi kunde kontrollera de... - Gränssnittrummet har förmodligen...
- Jag kan träffa er... - Det skulle vara jättebra.
Jag tror att du har sett effekterna av hjärntvättekniken själv.
Ja. Det är sant.
Jag föreslår att vi minimerar antalet personer som vi drar in i det här.
Tack, för att du konstaterar det uppenbara.
- Du tog en risk när du berättade, va? - Jag var tvungen, sir.
Rush bad om ett oplanerat, obehörigt besök till jorden-
-som han skulle om han var mullvaden. - Om han är det, varför då försöka-
-sätta dit Telford nu? Och om han talar sanning?
- Han kanske leder oss till alliansen. - Utan att mista livet.
Ja, sir.
Jag har en del personliga saker att ta hand om. Är strax tillbaka.
Jag är förberedd.
Vet du vad de ska göra med Rush?
De låter mig inte veta förrän i efterhand.
De försöker hålla mig utanför. Det är inte...
- Var fan har du varit? - Det är trevligt att se dig också.
- Följ med. Vi har lite att diskutera. - Har vi?
Privat.
Vi har inte sett dig på ett tag, överste. Hoppas allt är bra.
- Jag har varit på uppdrag. - Självklart.
Du ska få vara ifred.
- Ja? - Det är Telford.
Jag har ny information. Vi måste träffas.
Invänta instruktioner.
Hoppa in.
- Tillåter du alkohol ombord nu? - Jag kan nog inte hindra det.
Då kan jag rapportera att ditt befäl är lika bra som alltid, då?
Jag gör mitt bästa för att få det att fungera.
- Varför fick jag kontakt med Rush? - Vi kommer till det.
Vi måste nog rensa luften lite.
- Ta en till. - Jag är i tjänst. Du är i tjänst.
Ja, och vi är en miljard ljusår bort. Rädd för vad du skulle kunna säga?
- Jag har ingenting att dölja. - Är det så?
Jag kunde ha anmält dig för misshandel. Du borde tacka mig och släppa det.
Varken du eller jag vill att det kommer fram detaljer från den incidenten.
Du bedrog din fru och hon gick vidare.
Du drog fördel av det för att ge igen på ett personligt plan.
Du låg med en officer under ditt befäl! Titta på dig, Everett. Du är en skam.
Men jag är här, inte sant? Och det plågar dig, eller hur?
Eftersom det här skulle vara ditt pris. Din belöning för allt hårt arbete.
Leva ett helt år med brottslingar, tjuvar, mördare. Låtsas vara en av dem.
- Det tar ut sin rätt. - Jag gör inte det här igen.
Mannen jag kände skulle inte låta 37 människor dö för skydda sig själv.
Vad förändrades?
Vad hände med dig, David?
Tack för drinken.
Scott...
- Vad gör vi? - Vi väntar, vad annars?
- Daniel, kom. Hör du? - Vad är det, Jack?
Carter säger att de har nåt som stör. Vi kan inte låsa på nån i området.
- Vad är din status? - De har stannat. De väntar på nån.
Marktruppen är redo. De går in när du kallar på dem.
Vänta.
- Vem är du? - Vad menar du?
Vem är jag?
Du har använt de gamla kommunikationsstenarna.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Du använde fel kod när du ringde in.
Överste Telford skulle aldrig göra ett sådant misstag.
Hans täckmantel är avslöjad. Gå in nu. De har ett skepp.
Vi kom för sent.
Mår du bra?
Ja...
Jag mår bra.
Vilken chans har det här barnet att leva ett normalt liv?
Vad är normalt egentligen?
Jag vet inte, men det är nog inte det här.
Jag vet att just nu verkar det omöjligt att vi nånsin kommer tillbaka.
Men jag vet också att sen vi kom hit-
-verkar det som vi i genomsnitt klarar av fem omöjliga saker i veckan.
Så varför tro det värsta?
Det finns åtminstone en massa människor här som kommer att bry sig om barnet.
Det är något.
- Ja. - Vi ska hjälpa dig allesammans.
Tack, Chloe.
Kom här.
Enligt vår underrättelse heter hon Kiva.
Dotter till en krigsherre, Massin, en av de högre. Kraftfull och brutal.
- Kommer informationen från Telford? - Ja, nu vet vi vem mullvaden är.
Det kan enkelt avslutas. Vi bryter kopplingen till stenarna.
Får de tillbaka Telford, kommer vi inte att få veta nåt.
- Dr Rush liv är i fara. - Han är frivillig. Han visste riskerna.
Lastskeppet tog sig förbi sensorerna. Vi vet inte vart det ska.
Telford kan veta, och han kan veta mer. Ge mig bara chansen att få det ur honom.
- Han har väl fortfarande rättigheter? - Han sa inte hur han skulle göra det.
Med all respekt, sir, de som skapade reglerna var inte beredda på sånt här.
Jag är ledsen.
- Jag vet att det verkligen gör ont. - Jag antar att det var värt det.
Jag var tvungen att göra det snyggt.
Jag gav dem inte koden med flit. Jag är inte en komplett idiot.
- Med flit? Vad pratar du om? - De började bli misstänksamma.
Ja, jag började bli bekymrad för det själv.
Därför var jag tvungen att komma in. Jag var osäker på om jag var förföljd.
Jag tänkte att om de trodde att jag togs med våld...
...skulle det hjälpa oss att rädda nåt av den här operationen.
Bra försök.
Du lyckades nästan få det att låta övertygande.
Det låter övertygande eftersom det är sant.
Om du verkligen är överste Telford... vet du mitt namn.
- Det är Kiva. - Bra.
Nästa fråga. Vad heter du?
En spion? En spion för Lucianalliansen?
Du är så desperat på hämnd att du skulle säga eller göra vad som helst.
- Vi har bevis. - Lägg av, det handlar om mig och Emily.
Hur tror du att jag fick veta det?
Du bytte kropp med Scott, minns du det?
Ja. Det var han som berättade.
Han såg det, en vision i hans minne. Kalla det för minnesrester.
Det verkar som om varje gång du använder stenarna, lämnar du kvar nåt.
Kanske är det skuld. Innerst inne kanske du vill att sanningen ska komma fram.
- Du är galen. - Du har redan erkänt.
Du vill bara inte medge det.
- Vi låter honom svettas ett tag. - Ge mig chansen. Det tar inte lång tid.
Uppskattad entusiasm, sergeant. Inte än.
Jag skulle verkligen föredra att inte göra det här.
Jag önskar jag hade tid att övertyga dig om att jag inte är vad du tror.
Och vad är det?
Jag är en som försöker göra vad som är rätt för mitt folk.
Du gör ett fruktansvärt första intryck.
Vi har hjärntvätteknik.
Jag kan prova det, men jag vet inte vad som händer med dig då.
Med ditt medvetande i nån annans kropp.
Tyvärr har jag lärt mig en sak om tortyr under åren. Det är...effektivt.
Barbariskt, jag vet, och jag hatar att sänka mig till den här nivån...
...men jag måste få veta vem du är.
Och utöver det, huruvida du är till nån nytta för mig.
- Har han fått mat eller vatten? - Öppna den.
- Jag kanske borde följa med in... - Nej, det behövs inte, löjtnant.
Det här ligger på mig, bara mig. Öppna den.
- Du kan inte hålla mig här för evigt. - Ingen har stängt av stenarna, så...
- Varför inte erkänna? - Jag vill prata med Scott.
- Jag har rätt att träffa min anklagare. - Det kommer inte från Scott.
- Du bytte med Rush, minns du? - Rush?
- Kommer det här från Rush? - Jag trodde inte heller på honom först.
Jag tänkte ge honom ett rep att hänga sig med, men gissa vad?
Så blev inte fallet.
- Vad är det? - Flygare Dunning hade med den.
Känner du igen dem? Alla var stationerade på Ikaros. Brandmän.
De blev instängda när en korridor kollapsade. Alla brändes levande...
Ta en ordentlig titt. Jag vill att du tittar, eftersom du dödade dem.
Du dödade dem som om du skulle tänt på dem själv. Och de var inte de enda.
Vi vet att du är en förrädare och en mördare.
Nu vet vi att du är feg också.
- Nu räcker det! - Undan, sergeant! Undan!
Ut med er båda två! Ut!
Så...
Var var vi?
Det kommer slutligen att döda dig.
- Du kommer att döda Telford också. - Det kanske vore bäst i det här läget.
Jag har en fullständig lista av personalen på Destiny.
Jag tvivlar på att civila eller forskare står ut med det här, så frågan är...
...ifall överste Young sätter sig i den här situationen, eller...
-...skickar sin första löjtnant, Scott? - Hur vet du om jag är nån från Destiny?
Det är en rimlig fråga.
Du kan få det här att sluta.
Om jag svarar på din fråga, dödar du mig. Jag dör i vilket fall.
Det gör jag inte. Du har mitt ord.
Du har inget att förlora.
Rush!
Jag är dr Nicholas Rush.
- Jag vill tillbaka till min egen kropp. - Nej, du är skadad-
-om du går tillbaka nu blir inte dina alliansvänner glada.
- Jag har inga vänner i alliansen. - Inte nu längre. Vi är ditt hopp.
- Om du erkänner nu, ska jag hjälpa dig. - Jag är inte spion! Hur många gånger-
-måste jag säga det?
Känner du igen det?
- Borde jag det? - Det är ditt arbete.
Det är den nionde spärren som leder till Destiny.
- Avläsningarna... - Liknar naquadriska insättningar.
Vi hade problem att anpassa ekvationen, men vi bör ha kraft att ta oss dit.
Ni har hittat en annan Icarusplanet.
Låt oss prata om utposten - P2S569.
- Jag gjorde inget fel. - De hade inte alla fakta.
Jag kunde inte avslöja täckmanteln. Jag hade inget val!
Kommer du ihåg stridsingenjör, Sanchez? Hon som följde dig som en hundvalp.
Hon träffades av första salvan. Höger arm avskilt vid axeln.
Hon skrek och bad mig om hjälp. Jag kunde bara se henne blöda till döds.
- Det var inte mitt fel. - Vi vet redan att du gjorde det.
Men du behöver inte vara ansvarig.
- Vad pratar du om? - Tänk efter.
Minnesöverföringen sker bara med dig, och ingen annan som använder stenarna.
De har gjort nåt med ditt huvud. Du tror att du är en av dem.
Det är inte du. Vi kan hjälpa dig, men då måste du ta första steget.
Berätta var de har tagit Rush.
David?
Berätta.
Vi har gjort en kopia.
Olan!
Träffa dr Rush.
- Olan är en av våra ledande forskare. - Ditt arbete är imponerande.
- Det var inget. - När jag visste att du var på väg...
Ja, det är spännande med ett samarbete. Nu kan vi kanske få en anslutning.
Som du kan se har vi fått fram liknande teknologi.
Det behövdes för dina metoder. Jag hoppas att det räcker.
Jag lämnar er till ert arbete.
Är siffrorna för insättningarna korrekta?
- Om det skiljer en bråkdel... - I vår utförliga undersökning-
-har vi kartlagt varje insättning.
- Okej, då är jag klar. - Verkligen?
Det är lätt när man vet vad man gör.
Jag skämtade. Det här kommer att ta tid.
- Naturligtvis. - Kanske resten av mitt liv...
Det snackas mycket om vad som pågår i rummet.
Det här är en militär fråga. Inget som rör dig.
Det var sånt snack som fick oss att försöka ta över skeppet tidigare.
- Camile... - Ska rykten spridas-
-eller ska du göra nåt åt det? - Det är ändå snart över.
Fel svar. Nåt säger mig att du inte vill ha det här på ditt samvete.
Var försiktig. Vad det än är, måste vi alla leva med det.
Jag måste prata med Stargatekommandot. Ingen går in eller ut, det är en order.
Jag vill prata med honom. Överste!
- Några framsteg? - Du måste skämta.
Om ni vill spränga er i luften, så varsågoda.
- Det här kommer att ta tid. - Olan sa att vi var nära.
- Med din hjälp, trodde jag att... - Olans arbete är väldigt slarvigt.
Du måste lita på mig. Allt är en röra och jag måste börja från början.
- Och du kallar dig medgörlig? - Ja. Du sa att han var oduglig.
- Jag försökte vinna tid. - Du har rätt. Jag behöver inte bevisa-
-hur viktigt det här är för mig. För oss alla, dr Rush.
Inga flera chanser.
- Vad händer? - Vi vet inte.
Young har åkt fram och tillbaka med stenarna i dag.
- Han har nån med sig den här gången. - Vem är det?
Välkommen till Destiny, general.
Hej.
- Korpral? - Ledsen för det, sir. Den här vägen.
Vem är det här?
General O'Neill.
Det är faktiskt han.
Okej. Låt oss säga att det är sant.
Jag hålls fånge utan anledning, och en av hans män anföll mig.
- Han känner till det. Han godkände det. - Inte den där sista delen.
Det här är vad jag har försökt berätta.
Dags att bekänna färg.
- Vi vill veta var de har tagit Rush. - Har ni kollat adressen som jag gav er?
Ja. Återvändsgränd.
Ni trodde väl inte att jag skulle ge er nåt riktigt, eller hur?
Ni skulle se era miner. Ni ser så förvånade ut.
Jag är besviken. Jag hoppades att det skulle finnas en annan förklaring.
Det spelar ingen roll. Ni kan inte stoppa det.
Stoppa? Vad?
Här har du.
Jag kan inte påstå att det är gott.
Hur är det?
Vi har hört beskrivningar, men hur är det att vara där? På Destiny?
Du har väl flugit rymdskepp förut?
Inte i De gamlas skepp. Inte så långt ut i universum.
Det är en rosthög, vad kan jag säga?
Jag vill se den med egna ögon.
Vad händer om jag inte klarar det? Om vi inte klarar att göra en anslutning?
Kiva lovade att inte döda dig. Hon håller det hon lovar.
Jag måste döda dig.
Tror ni att jag blev hjärntvättad? Jag kom till sans.
Vi befriade miljarder människor från tusentals år av slaveri i hela galaxen.
Sen lämnade vi dem åt sitt eget öde. Vad trodde vi skulle hända?
- Det här är inte du, David. - Vakna, Everett.
Tror du att alliansen är ett gäng brottslingar? Är vi domare och jury?
Folk gör vad som behövs för att överleva. Det borde du veta.
Vi tar vad än vi vill ha.
Vi gör det som är bra för oss, oavsett hur det påverkar andra planeter.
- Vad gör oss så speciella? - Jag vet varför jag är speciell.
Det här är inte vårt skepp. Det var inte avsett för oss.
- Vart tar de Rush? - Det skulle gagna hela mänskligheten.
- Han är mer borta än jag trodde. - Jag har hört nog.
- Vi bör nog ta det till nästa nivå. - Gör det du måste göra.
Kommunikationsrummet, det här är Young. Bryt generalens anslutning.
Utgå, korpral.
Det här har gått långt nog. Du måste stänga av anslutningen.
Dr Rush liv är i fara. Det är viktigare än att få uppgifter om alliansen.
Jag tyckte att hon borde få veta, sir.
- Kontrollrummet, det här är Young. - Det här är Brody.
Ta fram den livsuppehållande kontrollen för den här sektionen.
- Jag har den. - Töm luften ur överste Telfords hytt.
- Upprepa. - Töm luften ur överste Telfords hytt.
- Vad gör du? - Håll dig utanför.
Han kan inte göra det! Löjtnant!
David! Kan du höra mig?
Det måste vara en bluff. För att skrämma honom.
Du kan inte...
Jag tömmer luften ur ditt rum! Du dör av kvävning inom fem minuter.
Ditt enda hopp är att berätta var alliansen finns.
- Du bluffar. Döda mig så dödar du Rush. - Jag vet.
Just nu tänker jag på allas bästa.
Så... Hur ska du ha det?
Young! Öppna den här förbannade dörren.
Båda vet att du inte kommer att döda mig.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © taureane, FRiEND och Dvärghamstern
www.SweSUB.nu - För bättre texter