- Shit! - Gör nånting!
Vem är jag? Lennart!
- Pistolen är borta. - Har du en pistol?
- Vem har varit här, Odi? - Han, den nya.
Varför skulle inte viruset drabba alla hubotar? Människor har dött!
Jag lägger den här. Ett litet test, så att du inte är smittad av viruset.
Jag har aktiverat ditt stöldskydd. Du går i vila-
- om inte min mamma avaktiverar det med fingeravläsaren.
- Vi ska ha ett riktigt barn. - Det är kötid på minst 36 månader.
Hur kan man låta dem vänta i flera år på att få föräldrar?
BABYLÄTEN
- Kolla en gång till - Engman. - Den finns inte.
Ni har plockat upp honom. Lämna ut honom, annars ringer jag polisen.
Om vi har en enhet här - men inte här, då finns det bara en förklaring.
Den har fått sina registrerings- uppgifter raderade. Det är olagligt!
- Hub Sec. - Det är min pappa!
Då hoppas jag för din skull att han inte är här.
Absolut! Thomas Eriksson.
Text: Imposter10
- Man kan inte bara ta ett barn! - Sch! Du skrämmer henne.
Kidnappning, det heter kidnappning.
- Jag är din nya mamma. - Fan, Florentine!
- Svär inte inför vår dotter! - Det är inte vår dotter!
Hon har föräldrar. Hur tror du de tänker? Fan!
Svär inte, säger jag! Och de bryr sig inte om henne.
- Hur vet du det? - De lät henne skrika hela natten.
- Lägg henne ner. - Varför?
- Så att vi kan prata om det. - Jag vill inte.
Vi måste kunna prata om det, utan en massa... Bara lägg henne ner.
Jag vet att du vill ha barn. Jag med. Men vi måste bara tänka igenom det.
Okej...
- Vet du vad klockan är? - Varför är morfars id-data raderade?
- Vi har inte raderat... - Svara mig!
Kan man få en advokat?
- Det skulle inte bli så. - Titta inte på henne, titta på mig.
Vi skulle bara frigöra honom.
Det finns ingenting som heter så.
En jätteutredning har kommit fram till att det där är omöjligt.
- Men Mimi, då? Hon är ju... - Även om det gick ska ni låta bli!
Tobias.
Vi tog kopior på alla data. Om nåt gick fel skulle vi göra en reboot.
Han skulle inte ens minnas nåt. Men...
han började skrika och skaka. Sen sprang han bara ut.
Hur kunde ni göra så här?
Mot morfar!
Vi försökte göra honom en tjänst.
- De kommer att kassera honom. - Som du - om du vågat.
- Du lämnade honom avstängd i garaget! - Vi hade kanske kunnat laga honom.
Så att han kommit tillbaka som en slavhub?
Du är en sån hycklare! Vi ska behandla Mimi som en i familjen-
-men Vera kunde du utnyttja!
- Hur kom Vera in? - Jag pratar om alla hubotar!
Varför gäller en sak för en hubot, men inte för alla?
Det är inte antingen eller. Ibland måste man vara lite flexibel.
Lite falsk, menar du.
Jag går och lägger mig. Jag ska upp om 40 minuter.
Hej. Förlåt. Här är hon. Hon... Hon mår bra.
Du tar hand om henne nu, va?
Bra. Bra...
Du! Kan du hjälpa mig?
- Kan du hjälpa mig? - Så, ja.
Kan du ta hand om henne? Jag klarar inte det.
Snälla! Jag klarar inte det.
- Så. Jag klarar inte av... - Så, ja. Sch...
Hämta papper och penna.
Namn. Personnummer och telefonnummer.
- Mitt visitkort. Bra. - Okej, okej.
Hej då.
Här är de.
De är helt slut. Vi laddar dem i stallet.
Den sista, då? Han, den nya. Rick. Han är inte här.
Han ligger väl urladdad nånstans. Vi hittar honom.
Tänk om han hittar el.
- Han har ju pistol! - Hjälp till istället.
- Varför var det låst utifrån? - De är programmerade att gå hem.
Nån ville väl inte det. Rick.
Varför går han inte hem? Varför låste han in dem? Han har samma program.
- Varför gör han inte som alla andra? - Hur ska jag veta det? Han är väl...
Det är väl nåt fel på honom. Hjälp till nu.
Välkommen till Hub Battle Land.
Vänta tills du får se mitt laboratorium. Där kan man göra allt.
Kom igen, nu. Hjälp till här.
Hej.
Förlåt. Det kommer aldrig att hända igen.
Okej?
Förlåt.
Hej. Kom.
Så.
Jag kunde inte.
Hej.
Du är hos mamma igen.
Syftar negationen på huvudsatsen eller på bisatsen?
- Vänta... - Hur går det? Går det bra?
- Bra! - Henning, vänta!
- De egyptiska kontrakten... - Ja?
Jag vet inte hur jag ska börja, men det går inte att förstå dem.
- Översättningen är inte... - Det är vårt största kontrakt.
- Jag vet. - Går det här, hamnar vi i en ny liga.
- Vi måste ha mer tid. - De är här om fem timmar.
Hm, ska jag skicka iväg dem tomhänta? Jag litar på er.
Ni fixar det här.
- Var nånstans var vi? - Sidan 15, 4:E stycket.
Tack, Mimi. Bra att nån håller koll.
- Kommer han att vakna? - Det vet vi om en stund.
Det här kan ta ett tag.
- När kommer din mamma? - Hon är på väg.
- Jag ser mig omkring lite. - Gå ingenstans!
- Vart ska du? - Jag ska ladda.
Du vet vad som händer om hon inte hinner fram i tid, va?
Hela mitt system låser sig.
Om inte David kan ge dig koden är jag ditt enda hopp. Det vet du, va?
Varför svarar du inte? Var är du? Du är sen!
Vi hade ju bestämt det här!
Vad håller du på med?
- Hur har du...? Det är ju mammas! - Jonas.
- Vad fan har du gjort? - Vad tror du?
Du behövde inte din mamma, men du behöver mig.
Du klarar dig inte utan mig.
Jag vet att du vet.
- Nu har du tolv timmar till. - Tack.
- Silas! - Tjenare.
- Stäng av den här och lås in henne. - Jag ska bara...
NU!
Ja, visst.
Mamma är död.
Jag har en mamma, men jag vill inte veta av henne.
Mamma är död!
Är vi ledsna?
Batteriet... Där har vi dig.
Vad f...
Jag förstår inte vad de har gjort.
Det verkar direktöversatt från arabiska.
Kan jag hjälpa till?
- Jag tror inte det. - Inger, får jag låna dig lite?
- Ska jag vara klar om fem timmar... - De är tidiga.
De är på väg hit nu. Kom med här. Vi måste...
Kom igen nu, grabbar!
Ska vi skicka ut dem innan vi har hittat Rick?
Ska vi sitta på våra arslen och blöda pengar? Stället är inte gratis.
Du kanske inte vill ha nån lön.
- Vi vet ju inte vad som hände. - En dålig hubot påverkade de andra.
Och han är borta nu. Slutet gott, allting gott.
Var är han?
Nu ska vi kriga!
Mitt barn!
Ja?
De är här nu.
Jag gjorde en ny översättning. Jag uppehåller dem medan ni läser.
Hoppa in!
Jag ska vänta på Rebecca.
Jag vet. Jag bad Rebecca stämma träff med dig. Hoppa in.
Mitt barn! Mitt barn!
Mitt barn! Mitt barn! Mitt barn!
Mitt barn! Mitt barn!
Slut på kulor?
Släpp vapnet!
Släpp! Släpp då, för fan!
Helvete!
Så du gillar att leka krig?
Då ska vi leka krig.
Vet du vad som händer med söta flickor som du i krig? Va?
Du ska få en lektion i mänsklighet.
Hört talas om Genevekonventionen?
Det där är inget riktigt vapen.
Var alldeles stilla. Rör dig inte.
Om du rör dig skjuter jag.
Är du med på det, Roger?
Ah... Du överkompenserar. Det är små marginaler. Låt mig.
- Det tyckte du var roligt. - Förlåt.
Jag försöker träna varje vecka, men när vårt budskap fått sånt genomslag-
- hinner jag inte. Jag borde väl vara glad för det.
Är du inte det, då?
Jo, men allt har sitt pris.
- Jag tror att du redan vet. - Va?
Rebecca berättade om lägret.
Du är inte din mamma. Det hon gör fäller ingen skugga över dig.
- Hon är bara så jävla pinsam. - Alla har en hubotkramare i släkten.
- Eva, er ledare, var gift med en. - Var hon?
Värsta aktivisten. Det var därför hon skilde sig.
Har du nån hubotkramare i familjen?
Min familj är min hustru Sussie och Rebecca.
Min övriga så kallade släkt har jag ingenting med att göra.
Snyggt!
Jag ser dig som en del av min familj. Hoppas du inte har nåt emot det. Bra.
Jobba med siktet. Det där duger inte.
- Vi gjorde det! De skrev på. - Det är så skönt.
- Du är fantastisk! - Tack, Henning.
- Visst är hon? - Helt fantastisk.
När de tog upp 7:E paragrafen och du bara... De bara: "Okej."
Du ska vara riktigt nöjd med den här dan. Hörni, ska vi...?
- Ska vi gå och fira lite? - Vi måste tyvärr...
- Vi måste hem. - Du kan sluta som justitieminister!
- Du är fantastisk. - Jag gjorde bara mitt jobb.
Det är inte bara det här.
- Hur blev du som du är? - Hur menar du?
Det kanske låter klumpigt...
Var det en kod eller nåt annat? Är...
Är du byggd så här?
Nä.
Det finns en kod... som gör att du är så här...
fri?
Det fanns en kod, men den är förstörd nu.
Den finns inte mer.
Tack.
Det var det jag behövde veta.
- Han försökte för fan mörda mig! - Det finns ingen beväpnad hubot.
- Påstår du att jag ljuger? - Nej, men man kan dras med i spelet.
- Det kan kännas som på riktigt. - Det var en pistol.
- Ingen har en pistol. - Tack, Odi. Lägg dig inte i det här.
- Glöm att jag tänker betala! - Ni ska få tillbaka pengarna.
- Här. - Du erkänner att det är livsfarligt.
- Näe. - Näe?
- Varför betalar du, då? - Ni får hälften.
Allt! Det är nåt fel på den där jävla huboten. Han kallade mig Roger.
- Han arbetar här. - Tyst, Odi. Du behöver inte säga det.
- Du har förstört min väns bröllop. - Ni får presentcheckar.
Med lite fantasi hade du fattat att vi inte vill ha det.
Jag ska berätta för alla vilket skitställe det här är.
Jag tycker inte om dem. De var inte snälla.
- Vill du ha pasta bolognese? - Nä, jag vill ha hit Roger genast.
- Vad finns där borta? - Ingenting. Världen slutar där.
- Dit får man inte gå. - Jag vill inte dit. Jag vill gå hem.
Till Roger? Det vill du inte.
Du tror att du vill det, för att Roger lurar dig. Alla Roger luras.
Du är med mig nu. Du vill vara med mig. Jag ska ta hand om dig.
Kom, jag ska visa var det finns el.
Jag hörde Hub Sec-sirenerna. Det var bäst för alla att ingen var här.
Jag låste in koden ordentligt.
Ni trodde väl inte att jag hade snott den? Jag gjorde en tråkig upptäckt.
- Den är tom. - Vad menar du?
Den är tom. Det var nog en engångskod.
Nu finns den bara i er hubot. Kan ni få ut den från Hub Sec?
- Id-uppgifterna raderades. - Det var ju tråkigt.
Eller, ja, det kanske var lika bra.
- Jaha, vad ska ni göra nu? - Vi ska väl gå.
Ha det!
- Förlåt att jag inte lyckades bättre. - Mm.
Jonas Boberg. Du känner inte mig. Jag har jobbat med det här så länge.
Men jag känner till ditt fantastiska arbete och jag behöver din hjälp.
- Var är musiken? - Vilken musik?
Det här är ett labb, eller? Och du jobbar här?
Så var är musiken?
Jag behöver koden som kan frigöra hubotar.
Det finns inga böcker heller.
Ingen musik, inga böcker. Ingen tid till läsning.
Ingen tid till att leva.
Den som ger liv...
måste ha liv.
Jonas.
- Vad ska du använda koden till? - Det kvittar! Jag behöver den.
- Du kan få pengar. - Du tycker pengar är viktigt?
Du kan få musik, böcker, vad du vill! Bara jag får koden.
- Jag kan inte ge dig den. - Varför inte?
Jag har den inte.
Vad menar du?
Jag har släppt den... fri.
Klart du har den! Du har skapat den.
Jag har gett den till världen. Den är där nu - där ute.
- Har du haft en bra dag? - Typ.
Sätt dig.
Är du fortfarande arg?
Ärligt?
Jag vet inte.
Å ena sidan förstår jag inte riktigt hur ni kunde göra det där.
Å andra sidan...
måste jag ju...
Jag måste ju förstå att...
pappa är död, fast det är helt obegripligt.
Han har varit död i ett år snart.
Ändå känns det som om han dör en gång till.
Förlåt.
Kom.
Det här är inte ditt fel, Tobbe. Och det här går över.
Det är okej att gråta om du är ledsen.
Det är lugnt.
- Vill du ha te? - Hemskt gärna.
Vänta! Försiktigt! Jag tar det.
Tack, Silas.
Jag har hittat det där batteriet som du behöver.
Vi kan bara inte byta det i dag.
Eftersom du är trött? Du behöver sova?
- Inte därför. - Men i morgon?
Inte då heller. Men snart. Jag lovar.
- Då kan jag gå dit själv! - Ja.
- Och dit. - Det är klart.
Och dit ut... till parken.
Du kan gå vart du vill, Odi.
- Så, mammas hjärta. - Hej, älskling!
Det var mycket folk på stan. Det var svårt att få taxi. Nu är vi hemma!
- Hej. - Säg hej till pappa.
Hej, älskling. Allt bra? Jag lägger henne. Hon är lite trött.
- Vill du ha lite te? - Ja.
Vad bra. Ställ dem där bara.
Det var betalt och klart, så tack.
Älskling, du måste se vad jag har köpt. Så söta sparkdräkter! Vänta!
Till Bali i sommar. Och titta här!
- På safari i vinter. - Det är klart.
Vad då?
Hennes födelseattest. Det stod "Fader: Okänd".
Nu står det: "Fader: Douglas Jarméus."
- Är det sant? - Jag är officiellt hennes pappa.
- Är jag mamma? - Du är mamma.
Jag älskar dig!
- Gud, vad bra. Det var sjukt dyrt. - Skämta inte så.
Förlåt. Jag älskar dig med.
- Ingen får veta att du är en hubot. - Säg inte så.
- Det där du nyss sa. - Hubot?
- Får man inte säga hubot? - Vi använder inte de där orden.
- Jag ser mig inte på det sättet. - Inte jag heller, men det är ett ord.
- Jag kallar inte alla för hubot. - Nu pratar vi om nåt annat.
- Oj. Titta, kom. - Såja, vännen.
- Hej! - Douglas! Hej.
Jaså, ni är här? Oj, då.
- Och vad är detta för uppenbarelse? - Säg hej till ditt nya barnbarn.
Nä, nu... Nu får ni förklara lite.
Douglas träffade en kvinna kort innan vi möttes.
Det tog slut innan hon sa att hon var gravid, och ja, nu är barnet här.
- Men Douglas, vem... Vem är mamman? - Hon...
Hon vill inte ha med barnet att göra, så vi har tagit över vårdnaden.
- Vårdnaden? Nu måste jag nog... - ...sitta ner?
- Vill du ha ett glas vatten? - Nä, men jag har whisky i skåpet.
- Is eller vatten? - Rent - och mycket!
- Vad tycker Florentine om det här? - Det hon sa.
När jag träffade den där tjejen hade jag ingen aning om det här.
Ska hon ta hand om en annan kvinnas barn? Jag försöker förstå.
- Underskatta inte Florentine. - Underskatta inte vad då?
- Jag sa mycket, men du tog då i. - Det finns mer. Ett större glas?
Tack, det är så bra.
Men...
Så du har inget emot det här arrangemanget? Va?
- Florentine? - Förlåt? Pratar du med mig?
Nej, hur skulle jag kunna ha det?
Jag älskar ju Douglas. Och jag älskar barn. Vi tänkte kalla henne Marianne.
Mamma.
Får jag?
Hejsan.
Jag vet hur man håller en bebis. Albert var nyss så här liten. - Hej.
Marianne, lilla. Det här är din farfar. Inte han, utan jag.
Ja, så fin. Å, det luktar gott.
David har inte koden.
- Säg nåt! - Ta bort handklovarna.
Varför har inte David koden?
- Vad sa David exakt? - Han hade släppt koden fri.
Vad innebär det?
Han skickade ut koden tillsammans med sina frigjorda hubotar.
- Som du? - Niska och Leo fick halva koden var.
Niska hade inte koden.
Jo.
Inte din mamma, utan huboten som han gjorde till hennes avbild.
Var finns den?
Den brann upp.
- Och Leo? - Han är död.
- Så koden finns inte? - Låt mig prata med honom.
Om David vet nåt sätt att få tag i koden berättar han det för mig.
Varför skulle han göra det?
För att han är min man och älskar mig. Han gör vad som helst för mig.
Beatrice.
Jonas, varför är hon fängslad?
Min älskade Beatrice.
Lita inte på dem. De vill förstöra oss. De aktiverade mitt stöldskydd.
- Kan du inte använda MSU-koden? - Jag har den inte.
Memorera den här: 12 TPU...
Så vill jag att du flyr så fort du kan.
- Hur? - Min lilla krigare...
Det räcker nu.
Du har nåt att säga honom, eller hur?
Det är väldigt viktigt att Jonas får koden. Har du den?
- Tyvärr. - Han har den inte.
För bort henne.
Vänta!
Jag kan skapa koden igen.
Ja?
Men inte om jag ska oroa mig för min hustru.
Om du ger mig koden, garanterar jag att Beatrice ska behandlas väl.
- Är vi överens? - Ja.
Du också. Fram!
Vänd dig om.
- Jag tänkte bara... - Gå!
- Vad gör du? - Gå!
Förlåt.
Hallå?
Är det nån där?
Jag hör att du andas.
Roger...?
Är det du?
Du måste hjälpa mig härifrån.
Varför det?
Snälla, Roger. Hjälp mig. De håller mig fången. De gör mig illa.
Jag tror inte ett ord av det du säger.
Förlåt. Förlåt.
Jag har fortfarande känslor för dig.
Jag älskar dig.
Roger?
Roger!
Roger, är du kvar?
Jävlar!
BABYGRÅT
Marianne...
Kan du inte sova?
Hon somnar snart. Det är ingen fara.
Nu slipper du vara rädd för honom. Du är fri nu.
Den onde mannen skadar dig aldrig mer. Jag stängde av honom. Vi går nu.
Gordon, släpp mig!
Douglas!
Douglas.
Douglas! Douglas, vakna! Douglas!
Har du kvar apparaten som testar för HSM-trojanen?
- Nu? - Nu.
Ja... Den ska väl ligga här.
Douglas!
Douglas, vakna!
Vakna nu! Vakna!
- Vi måste gå härifrån. - Lämna mig i fred!
Du är fri! Du är inte hans slav längre. Flash!
Jag heter inte Flash!
- Jag vill att du går nu. - Inte utan dig.
Jag ska ringa efter ambulans. Min man behöver hjälp.
Du kan inte vara här när de kommer. Då kasserar de oss båda två.
Därför måste vi försvinna.
Inte vi. Du!
Det är bråttom.
Jag behöver en ambulans.
Du är min syster.
Nu är det bara du och jag.
- Kanske bäst att Inger gör det här. - Nej!
Jag vill inte att du säger nåt till henne. Inte till nån.
- Vi har ju testat dig. - Jag var oförsiktig.
Jag gjorde en nedladdning jag inte borde ha gjort.
- Varför gjorde du det? - Jag vet inte.
Det var nog inget. Vi kör det här nu.
Nu ska vi se... Den där.
Och sen så. Det här går jättefort.
Vad säger den?
Hans!