Tidigare på The Walking Dead:
Beth! Var är Beth?
Maggie...
Jag saknar Maggie och min pappa.
Rädslan har hållit oss vid liv.
Nej, det handlar om hur vi överlevt.
Glenn kom ut och jag vet vilken väg han for.
Jag ska hämta honom och återkomma till er.
Titta, "Tillflyktsort för alla. Gemenskap för alla.
De som anländer överlever".
- Är du på plats? - Ja, det är jag.
Hej.
Hallå.
Är det bara du här?
Ja.
Hur länge har det varit så?
Jag vet inte.
Jag var med en grupp och en annan efter det.
Klarade de sig inte? Ingen av dem?
Vad heter du?
Bob Stookey.
Har ni ett läger?
Hur många zombier har du dödat?
Har inte hållit räkningen. Ett par dussin.
Hur många människor har du dödat?
Endast en.
Varför?
Hon bad mig.
Vill du följa med oss?
Ja.
Har du några frågor till oss?
Nej.
Det spelar ingen roll vilka ni är.
Verkligen?
Ja. Det spelar ingen roll.
Kvalitet Före Kvantitet :)
Översättning: SodaNChips
Bob!
Maggie!
Släpp henne!
Nej! Nej!
Bob.
Det är lugnt.
Han kom åt bandaget.
Jag sa aldrig sluta.
Jag sa bara aj.
- Är vi nära? - Nästan klar.
Hur vet du det?
Tecknen är där.
Du måste bara kunna läsa av dem.
- Vad spårar vi? - Säg det du.
Det var du som ville lära dig.
Något gick förbi här.
Mönstret är sicksackat.
Det är en zombie.
Det kanske är ett fyllo.
Jag börjar bli bra på detta.
Så småningom behöver jag inte dig.
Ja, fortsätt spåra.
Den har en pistol.
Kan du röra på den?
Ja.
Är du redo?
Vi bör vänta tills dimman klarnar. Vi har väntat länge.
Ser du det här? Vi hade tur.
Vi behöver synlighet.
- Vi har sex skott kvar. - Hon har rätt.
Vi har följt planen bra. Vi ska inte behöva bli slarviga nu.
Vad är det?
Den är sönder.
Vi behöver inte det.
Solen går upp i öster, går ner i väster.
Vi kommer att hålla ett öga på det emellanåt.
Vi klarar oss.
Kan vi-- kan vi stanna en stund?
Mår du bra?
Jag måste bara sitta ned.
Okej. Vänta lite.
Hoppa på.
- Är du seriös? - Ja.
Detta är en seriös ridtur på ryggen. Hoppa upp.
Du är tyngre än du ser ut.
Det finns kanske människor där.
Ja, om det finns, så hanterar jag dem.
Det finns fortfarande goda människor, Daryl.
Jag tror inte att de goda överlever.
12 november 1837 - 10 december 1874 Älskade fader.
Vad är det där?
Slutstation.
När vi åkte till veterinärhögskolan hörde vi ett meddelande om detta på radion.
- Talade de i radio? - Vad sa de?
Kunde inte höra det.
Det vet jag bara eftersom jag ser det nu.
"De som anländer överlever"
Vi borde gå.
Jag trodde att vi letade efter Glenn.
Om han såg en av dessa-
-skulle han försöka hitta mig, letandes efter honom.
Titta på kartan. Dessa spår från olika riktningar leder till samma ställe.
Det är långt.
Och vi vet inte om det finns flera skyltar.
Tror du bara att det finns en?
Detta är det bästa spåret vi haft hittills.
Det står tillflyktsort. Ytterligare ett skäl till att försöka.
Andra från fängelset kan vara där. Tyreese.
Om det låter för bra för att vara sant...
Om Glenn kanske såg en av dessa, kanske han känt likadant.
Det skulle han inte. Han skulle tro, det vet jag.
Vad vill du göra, Sasha?
Fortsätta att fara omkring bussen?
Eller snackar du om oss som vill göra nåt annat?
Vi delar inte på oss.
Det får inte ske.
Vill du ha en omröstning eller nåt?
Vi behöver inte rösta.
TILLFLYKTSORT FÖR ALLA. GEMENSKAP FÖR ALLA. DE SOM ANLÄNDER ÖVERLEVER.
Vänta en stund.
Det är så rent.
Ja.
Någon strävar efter det.
De kan vara kvar.
Nu lindar vi runt fotleden.
Ser ut som nån fick slut på dockor att klä upp.
Det är underbart.
Den som gjorde detta brydde sig.
De ville att folket skulle få en begravning.
De minns att de var människor innan allt detta.
De ville inte låta det ändra på dem i slutändan.
Tycker du inte att det är underbart?
Kom nu.
- Var är Maggie? - Hämtar mer ved.
Blöder det fortfarande?
Knappt.
- Så berätta... - Berätta vadå?
Du tycker att vi ska stanna.
Ja.
Förklara varför.
För att inte dö.
Du, Maggie, jag.
- Det är inte orsaken. - Va?
Jag tror inte du vet varför du vill stanna.
Bob, det som hände i morse-
-vi får varningar.
Vi klarade oss bra.
Vi får varningar.
Och nästa gång är det upp till oss.
Oddsen är att Glenn är död.
Oddsen är att vi också dör.
Det är verkligheten.
Vi har sex skott och du blöder fortfarande.
De där spåren, går igenom städer.
Den första vi får syn på, vi hittar en byggnad-
-på högre mark att bo på.
Allihopa.
Det är vad vi måste göra.
Det är vad vi ska göra.
Om vi kan övertyga henne till det.
Tänk på saken.
Fan.
Hittar du något?
Jordnötssmör och gelé, lightläsk, och grisfötter.
Vilken billig brunch.
Allt ser okej ut för mig.
Nej, vänta lite.
Det finns inget dammkorn på detta.
Och?
Det betyder att någon bara placerade det här.
Detta är någons gömma. De kanske fortfarande lever.
Okej, vi tar en del av det och lämnar resten.
- Jag visste det. - Visste vad?
Det är som jag sa. Det finns fortfarande goda människor.
Äckligt.
Grisfötterna är mina.
Stället har spikats igen ordentligt.
Den enda vägen in är genom ytterdörren.
Vad gör du?
Detta är den bekvämaste sängen jag har haft i år.
- Verkligen? - Jag skojar inte.
Kan du spela lite mer?
Fortsätt sjunga.
Jag trodde att mitt sjungande irriterade dig.
Det finns ingen jukebox, så...
Bob?
RISKERA INTE LIVET FÖR MIG. LYCKA TILL.
Bob.
Kom igen. Hon måste följa spåren. Vi kan hinna upp henne.
Vi kan fortfarande hinna upp henne, Sasha.
Du har flinat sedan vi lämnade fängelset helskinnade.
Om du är så glad att vara vid liv-
-varför ska vi då vandra till mörkrets hjärta?
Det handlar inte om att jag är vid liv.
Vet du ens varför du ler?
Ja.
Jag är inte ensam.
Det var så det gick till när jag förlorade min första grupp.
Och min andra grupp.
Jag bröt den följden.
Du skulle också ha lett.
Självmedvetande är en vacker sak. Du borde testa det nån gång.
- Kommer du inte att ta betet? - Nej.
Du är lika tjurskallig som hon är ibland.
GLENN, GÅ TILL SLUTSTATIONEN. MAGGIE.
Ja.
Går så fort jag kan.
Glöm det.
Här har du.
Okej. Nu äter vi.
Stanna.
Det är bara en jävla hund.
Hej.
Kom hit.
Skulle han inte komma in?
Jag sa att du skulle stanna.
Ja, men Daryl, du sa att det var en hund.
Han kommer kanske tillbaka. Kom nu.
Jag är vaken.
Jag med.
- Kan du se den? - Nej.
Varit så i en timme. Kanske har fastnat på något.
Det är mycket ljud på natten.
Cikador, ugglor.
Ibland tror jag att de går i cirklar.
När jag var här ute själv, sov jag inte mycket.
Du sover inte mycket nu.
Det måste få läka. Du måste sova.
Jag kan försöka.
Jag försökte.
Vad fan gör vi här ute, Bob?
Varför tror du att Tyreese är död?
- Va? - Om Tyreese var vid liv, skulle han gått till slutstationen.
Jag vet att du vet det.
Så varför tror du att han är död?
Eller är du för rädd att ta reda på det?
Fram tills nu, trodde jag att du var den tuffaste personen jag någonsin träffat.
Vilket är lite konstigt, eftersom att du också är den snällaste också.
Jag nämner det bara.
Jag ska lämna ett tackkort.
Varför?
Tills de kommer tillbaka. Om de kommer tillbaka.
Även om de inte kommer tillbaka, vill jag ändå säga tack.
Du behöver kanske inte lämna det.
Vi kanske stannar kvar här ett tag.
Om de kommer tillbaka, hittar vi en lösning.
De kanske är tokiga, men det ordnar sig.
Så du tror alltså att det fortfarande finns goda människor.
Varför ändrade du dig?
Du vet.
Vadå?
Jag vet inte.
Gör inte...
Varför ändrade du dig?
Jag ger byrackan en till chans.
Beth! Beth!
Spring!
Öppna ett fönster, Beth. Få med dig grejerna.
Jag tänker inte lämna dig.
Gå ut. Gå till vägen. Jag möter dig där.
Gå!
Den här vägen.
Beth! Beth!
Beth!
Hon håller sig till spåren.
Om vi ökar takten, hinner vi upp henne.
GLENN, GÅ TILL SLUTSTATIONEN. MAGGIE.
Precis där, Bob.
Säkert och högt upp.
Vi får se om vi kan sätta upp något som kan hindra regnet.
Vi får se om vi kan flytta oss från hustaken för att leta efter mat.
Kanske till och med försöka odla nåt där uppe.
Jag stannar inte, Sasha.
Jo.
Inte jag.
Hon är där ute ensam.
Hon ville inte att vi skulle komma.
Hon gjorde sitt val för henne.
Jag bryr mig inte. Hon är ensam.
När jag kom till fängelset, tänkte jag-
-"Hur länge? Klockan tickar.
Hur länge tar det tills alla andra är döda och jag är på egen hand?"
Dåliga saker hände eftersom att jag var rädd.
De behövde inte. Jag behövde inte vara rädd.
När vi kommer till slutstationen och Tyreese inte är där-
-betyder inte det att han är död.
- Du behöver inte vara rädd. - Jag är inte rädd.
Så nu gäller det?
Det behöver inte vara så.
Det stämmer.
Jag ska försöka på mig en sak.
Okej.
Du måste inte göra det.
Du måste inte vara ensam igen.
Det kommer jag inte vara.
Maggie?
Helvete.
Var är Bob?
Ute och letar efter dig.
Varför är du här?
Jag sökte efter en annan zombie.
Hittade mer än vad jag behövde.
Jag låg där och jag minns...
Jag hörde vad du sa i lägret.
Jag hörde att vi borde ha varit i en stad.
Vad mer hörde du mig säga?
Oddsen är att Glenn är död.
Och vi borde stanna.
Men du har fel.
Så varför är du här?
För att jag väntade på er.
Jag ger inte upp.
Men jag behöver din hjälp. För jag kan inte göra det på egen hand.
Och även om jag hinner upp Bob, så kan vi inte göra det ensamma.
Jag trodde inte att jag kunde be dig att riskera livet.
Men det kan jag.
För jag vet vad du skulle riskera det för.
Och det är inte bara Glenn.
- Jag förstår att du är rädd. - Det är jag.
Jag är rädd.
- Vi kan fara dit. - Jag vet.
Nu går vi och hämtar Bob...
...och far dit.
Ser man på.
Lugna ner dig för fan!
Jag begär västen. Jag gillar vingarna.
Ta det lugnt.
En bågskytt.
Det respekterar jag.
En man med ett gevär, kunde ha varit någon sorts fotograf-
-eller fotbollstränare förr i tiden.
Men en bågskytt är en bågskytt rakt igenom.
Har du 68 kg dragvikt där?
Jag känner mig blåst om den där inte skjuter minst 90 meter per sekund.
Jag har letat efter ett sådant vapen.
Självklart, vill jag ha en med fler pilar och utan fläckar.
Har du hamnat i trubbel, partner?
Trycker du på avtryckaren-
-kommer grabbarna att slå ner dig flera gånger om.
Vill du det?
Kom igen, grabben. Självmord är dumt.
Varför skada dig själv när du kan såra andra människor?
Namnet är Joe.
Daryl.
Bob.
Översättning: SodaNChips