Tidigare på The Walking Dead:
- Hej, Nick! - De är döda nu.
Nej, det är de inte. De är bara annorlunda.
Gjorde personen som dödade Karen och David detta?
Vi måste hitta dem, Rick!
Och jag kommer inte att sova förrän vi gör det.
Jag dödade två människor.
De hade kunnat överleva. Det var inte ditt beslut att fatta.
Jag behöver inte dig där.
Tyreese!
Hur hittade du oss?
Titta. "De som anländer överlever".
Griselda.
Kvalitet Före Kvantitet :)
Översättning: SodaNChips
Du kan sova, Lizze. Jag mår bra.
Om det är besvärligt, kan jag ta Judith.
Jag kan hjälpa till.
Tror du verkligen att du kan hjälpa mig?
Jag vet att jag kan, frun.
Tror du att det kommer vara barn där?
Vid Terminus?
Om deras föräldrar höll de trygga.
Tyreese har hållit er trygga.
Jag räddade Tyreese.
Folk sköt mot honom.
Jag sköt dem.
Först en man, sedan en kvinna.
Det var inte meningen att skjuta henne i huvudet.
Du var tvungen.
Du räddade Tyreese.
Det kanske finns barn där-
-även om deras föräldrar inte kunde hålla dem trygga.
Deras barn kanske höll föräldrarna trygga.
Ja.
Hade du barn?
Det hade jag. Ett barn.
En dotter.
Hur var hon?
Hon var snäll.
Det fanns inget elakt i henne.
Är det därför hon inte är här nu?
Ja.
Saknar du henne?
Varje dag.
Skulle du sakna mig?
Jag ska inte behöva sakna dig.
Du är trött.
- Sov bredvid din syster, okej? - Men jag kan hjälpa till, frun.
Jag behöver din hjälp att ta hand om saker i morgon.
Gå och sov, okej?
Gå.
Nej.
Nej, nej.
Nej, nej. Nej.
Hittat några.
Så där ja. Bra jobbat.
- Det gör ont, eller hur? - Ja, det gör ont.
Detta kommer att bekämpa infektionen. Kanske till och med får ner febern.
Vad tror du?
Tre dagar? Fyra dagar?
Vi har inte sett någon av dessa kartor vid korsningarna.
Jag är inte säker.
Lizzie är tuff.
När det gäller människor.
Vad menar du?
Har du inte sett det?
Hon är förvirrad gällande zombierna.
Hon förstår inte vad de är. Hon tror att de bara är annorlunda.
Är Mica likadan?
Nej, hon är värre.
Det finns inget elakt i henne.
Hade "Tom Sawyer" ett lyckligt slut?
Vi hann aldrig se klart den.
Tom och Huck stoppar Injun Joe och hans partner-
-och får allt hans guld.
Så de blev rika?
Och Widow Douglas adopterar Huck.
Precis som när du adopterade oss?
Ja, precis som Widow Douglas.
Och jag är Huck Finn.
Jag tycker att du är mer som Tom Sawyer.
Ja, du har rätt.
Du är mer som Huck Finn.
Du är inte ens äcklad av döda kaniner.
Glömde bort att du brukade läsa för dem.
Det gjorde jag.
- Känner du lukten? - Ja. Det finns en brand någonstans.
Måste vara en stor en. Det finns ingen häromkring.
Vi borde stanna här. Vi måste leta efter vatten.
Det kan jag göra.
Nej, du behöver vila. Vila armen.
Mica hjälper mig.
Jag håller koll på träd och ogräs.
Din tur.
Här. Du stannar här.
Tyreese.
Ibland måste vi döda dem.
Det vet jag. Men ibland inte.
Lizzie kan bära mycket mer än mig.
Jag tog med dig eftersom att vi måste prata.
Varför?
För att du är liten och snäll. Och det är två saker som kan döda dig.
Du kan inte förändra hur stor du är...
Jag önskar att jag kunde.
...men du kan skärpa till dig.
Jag behöver inte vara tuff.
Jag kan springa. Det är jag bra på.
Nej.
Min dotter sprang och det var inte tillräckligt.
Det var därför jag lärde barnen vid fängelset att göra mer än så.
Jag kan döda zombier.
Jag har försökt, menar jag.
Jag är inte som min syster. Jag är inte förstörd.
Jag vet vad de är.
Men jag kan inte döda folk.
Det har jag aldrig kunnat.
När det onda folket befann sig vid fängelset-
-stod de rätt framför oss.
Och jag höll upp min pistol, men jag kunde inte trycka på avtryckaren.
Att döda människor är fel.
Någon dödade Karen och David.
Bara dödade dem. De var trevliga.
Människor som försöker döda dig då?
Jag önskar inte ens att jag kunde.
Folk kom in och dödade våra vänner.
Och jag tycker synd om dem.
Varför?
De var förmodligen inte så tidigare.
Förr eller senare måste du göra det.
Du måste göra det, annars dör du.
Så du måste ändra ditt sätt att tänka på saken.
Du måste förändras. Alla gör det nu.
Saker och ting ordnar sig inte bara.
Titta.
Min mamma brukade säga att allt ordnar sig som det ska.
Vad är det för något?
- Pekannötter. - Jag älskar pekannötter.
Vi kanske kan vila oss här.
Vi ska till Terminus, eller hur?
Vi stannar bara en dag eller två.
Det finns en brunn full av vatten. Staket.
De är inte stora, men de är något.
Och vi såg hjortar. De äter pekannötter. Vi borde kunna döda en för att äta.
Vi kan äta detta också, eller hur?
Du kan äta dig mätt och lite till.
Titta.
Slår vad om att det var det som luktade.
Ser ut att vara tillräckligt långt bort.
Jag undrar hur det började.
Kanske blixtnedslag. Kanske en lägereld.
Jag kan fixa staketet.
Det är nog där hjortarna kommer ifrån.
Vi borde lämna det. Ta det lugnt här.
Om det finns en därinne, så rör den sig inte mycket.
Vi håller oss nära, går långsamt rum till rum.
Ni stannar kvar, flickor
Ni går inte in förrän vi går ut oavsett vad ni hör.
- Okej. - Okej.
Lizzie har Judith. Ta ut din pistol, Mica.
Ni måste hålla vakt.
Håll dig stark, lilla damen.
De kommer att klara sig.
Det är inte det.
Är det för att det fanns en bebis?
Nej.
De kommer att hitta en därinne och kommer...
Sluta. De är inte människor.
Du har fel. Det har ni alla.
De är inte människor, Lizzie. De är bara död.
Sluta! Sluta! Sluta!
Mår du bra?
Okej, kom igen. Kom igen.
Kom igen. Jag har dig, lilla flicka.
- Kom igen. Kom hit. - Mica? Sänk vapnet.
Du klarade det. Du räddade dem.
Varför är du upprörd, Lizzie? Var du rädd?
Nej.
Varför gråter du då?
Jag vill inte säga.
Lizzie.
Jag är ledsen att jag skrek åt dig.
Titta på blommorna precis som du ska.
Räkna ett, två, tre.
Kom igen, vi räknar tillsammans.
Titta på de rosa där. Ser du?
Ett, två, tre.
Är du fortfarande upprörd?
Ibland förstår jag inte, men jag försöker, frun.
Det gör jag.
Titta vad jag hittade.
Hon ska heta Griselda Gunderson.
Vi har mycket vatten.
Nu måste vi bara fånga en hjort och sedan är vi redo.
- Då skaffar vi en. - Ja.
- Vad är det för fel? - Jag är inte van vid detta.
Inte van vid vadå?
Vi är i ett vardagsrum i ett hus.
Ja, slappna av.
Vi borde bo här.
Griselda.
Lizzie.
Kom igen.
- Håll dig undan från den! - Nej!
- Nu, Lizze. - Nej.
- Lizzie! Lizzie!
Nej! Nej!
Hon lekte med mig. Hon ville ha en vän.
Hon ville döda dig!
- Jag tänkte leda bort henne. - Du kunde ha dött.
Det är samma sak! Du dödade henne!
- Du dödade henne! Det är samma sak! - Lizzie.
- Tänk om jag dödat dig!? - Lizzie.
- Du förstår inte. - Lizzie.
Du förstår inte!
Lizzie. Lizzie.
Det behövde du inte.
Hon ville inte skada någon...
Hon ville inte skada någon!
Hon var min vän och du dödade henne!
Du dödade henne!
Hon var min vän.
Är det för tungt?
Nej, jag klarar mig.
Elden brinner fortfarande.
Den kunde ha slocknat.
Nej. Röken är svart.
Om det var vitt, skulle elden inte brinna längre.
Jag saknar NO-lektionerna.
Förutom när vi var tvungna att skära upp plattmaskar.
Du måste göra värre saker numera, Mica.
- Det måste jag inte. - Jo, det måste du.
Lizzie är större än dig och på vissa sätt är hon starkare.
Men du är smartare och du förstår dig på dessa... saker.
Du måste hålla utkik efter henne.
Du måste...
Nej, sätt igång. Du gör det.
Precis som jag visade dig i fängelset. Sätt igång.
Jag kan inte.
Vi har persikor.
Vi måste kanske inte gå till Terminus.
Jag har funderat.
Mica har rätt.
Vi kan stanna här. Vi kan bo här.
Jag känner Lizzie och Mica.
Jag känner Judith.
Jag känner dig. Jag litar på dig.
Och jag vet inte om jag kan få det någon annanstans.
Vi kan stanna. Vi kan bo här.
Lizzie?
Oroa dig inte. Jag hämtar mer.
Lizzie.
När vi gav dem namn, så låtsades vi att saker och ting inte var illa.
Saker och ting är illa.
Dessa saker, de är onda. Det är de.
Vi kan inte låtsas längre.
Jag låtsas inte. Det gjorde du.
Jag vet. Jag kan höra dem.
De vill döda dig.
De vill bara att jag ska förändras.
De kan få mig att bli som dem.
Jag borde kanske förändras.
Sluta.
Jag kan få er att förstå.
Lizzie.
De kommer, Lizzie. Lizzie!
Carol!
Hjälp!
Hjälp, Carol! - Lizzie!
- Lizzie! - Mica!
- Lizzie!
Låt mig gå! Hjälp mig!
- Hjälp! - Kom hit bakom oss!
Det är okej.
Du klarade det.
Jag var tvungen att stoppa dem.
Förstår du vad de är nu?
Jag vet...
Jag vet vad jag måste göra nu.
Jag vet.
Det är fult och det är skrämmande och det förändrar dig.
Det är så vi kommit hit.
Det är kostnaden. Det är så man växer upp numera.
Jag vill inte skada någon.
Jag vill inte vara elak.
Det måste du vara ibland.
Men bara ibland.
Nej. Nej.
Vi har en hel del pekannötter här.
Ett ton.
- Börjar du må illa av dem? - Nej.
Jag brukade göra dessa med min mormor när jag var liten.
De luktar gott.
Så där ja. Okej.
Jag tror att ni är redo för att laga mat.
Vem vill sätta in dem?
Jag.
Flickorna gillar att vara här.
Vi skulle kunna bygga upp det, plantera mer mat.
Vi kan hitta en bil för en flyktväg, i säkerhets fall.
Om du inte vill gå till Terminus, kan vi stanna.
Det kan vi.
Det betyder inte att vi måste stanna.
Det är bara...
...när vi kom närmare och närmare, insåg jag-
-att jag inte är redo att vara i närheten av folk ännu.
Det måste du inte.
Jag drömmer om Karen.
Jag ser henne varje kväll.
Och varje gång glömmer jag bort att hon är död.
Ibland... snackar vi bara.
Och ibland...
...ser jag henne i folkmassan-
-i en stad som jag aldrig har varit i.
Och det är innan allt hände.
Och sedan...
...vissa nätter, de dåliga-
-ser jag någon döda henne.
Någon främling.
Då förlorar jag henne om igen.
Men det är problemet, eller hur?
Människorna som lever är hemsökta av de döda.
Vi är som vi är.
Och vi gör det vi gör, eftersom de fortfarande finns här.
I våra huvuden. I skogen.
Hela världen är hemsökt numera.
Och det finns ingen återvändo.
Inte förrän vi är döda.
Tyreese.
De kanske inte hemsöker oss.
De kanske bara lär oss.
Hjälpa oss att påminna...
...så att vi kan leva med vad vi måste göra.
Du.
Du ska aldrig skämmas för vem du är, Carol.
Du tog hand om flickorna.
Du tog hand om allihopa.
Vi ska hitta en.
Förmodligen inte ens hjortsäsong.
Min man brukade jaga.
Han berättade samma dumma skämt varje år.
Ska du berätta det?
Jag antar att jag måste, eller hur?
Det måste du.
Okej.
Vad är skillnaden mellan ölnötter och hjortnötter?
Ölnötter kostar runt 1,79, hjortnötter är knappt en dollar.
Den var rätt så bra.
Jag sa ju det. Det fanns fler likadana.
Oroa er inte. Hon kommer tillbaka.
Jag har inte skadat hennes hjärna.
Nej! Vi måste vänta.
Jag måste visa dig. Du ska få se.
Du kommer att förstå. Vi måste vänta.
Lägg ner pistolen, Lizzie.
- Jag vill bara att vi ska vänta. - Vi kan vänta.
Vi kan vänta. Ge mig pistolen bara.
Vi kan vänta, jag svär.
Du och Tyreese bör ta Judith tillbaka.
Det är inte tryggt för henne.
Men Judith kan förändras också.
- Jag var precis på väg att... - Hon kan inte ens gå ännu.
Ja, du har rätt.
Ta Judith tillbaka till huset så äter vi lunch.
Jag binder fast Mica. Så att hon inte går någonstans.
Lovar du det?
Jag lovar.
Jag använder hennes skosnören.
Nu-- nu går vi Lizzie.
Jag gav henne lite mat. Rensade hennes rum.
Såg till att hon inte hade några knivar, något sådant.
Hon har en skokartong full av möss.
Jag frågade henne om det var hon som matade zombierna vid fängelset.
Det var hon.
Och vid gravarna hittade vi en kanin som dragits isär och spikats upp på en bräda.
Det var också hon.
Hon sa att hon bara hade kul.
Tanken slog mig-
-hon kanske dödade Karen och David.
Men jag vet inte hur hon kunde släpa bort dem.
Hon skulle ha låtit dem förvandlats.
Det var inte hon.
Så vad gör vi?
Jag kan fara med henne.
Vadå?
Vi kan inte sova med henne och Judith under samma tak.
Du skulle inte klara det. Inte på egen hand.
Hon kan inte vara i närheten av andra människor.
Vi kanske kan försöka hjälpa henne.
- Få tillbaka henne på nåt sätt. - Detta är hur hon är.
Det fanns redan där.
Jag märkte inte det.
- Hur kunde du? - Jag borde ha märkt det.
Vi kanske kan gå.
Jag och Judith.
Du kommer inte att klara det heller.
Hon kan inte vara i närheten av andra människor.
Du borde plocka blommor till Mica när hon kommer tillbaka.
Ja, hon skulle älska det.
Elden brinner fortfarande.
Nej. Elden är vit. Den har slocknat.
Du vet allt, frun.
Nej, det gör jag inte.
Vad är det?
Är du arg på mig?
Är det vad du ville prata om?
Jag är ledsen att jag riktade min pistol mot dig.
Jag ville bara att ni skulle vänta.
Jag vet.
Jag är ledsen.
Du är arg på mig.
Jag älskar dig, Lizzie.
Och allt ordnar sig som det ska.
Jag är ledsen.
Var inte arg på mig. Jag är ledsen.
Titta bara... titta på blommorna, Lizzie.
Titta bara på blommorna.
Bara... titta på blommorna.
Jag dödade Karen och David.
Jag var tvungen att stoppa sjukdomen från att bryta ut.
Jag var tvungen att förhindra andra människors död.
Det var inte Lizzie.
Det var inte en främling.
Det var jag, Tyreese.
Gör vad du måste göra.
Visste hon vad som hände?
Var hon rädd?
Gick det fort?
Ja.
Gör vad du måste göra.
Jag förlåter dig.
Jag kommer aldrig att glömma bort.
Det hände. Du gjorde det.
Du känner det.
Jag vet att du gör.
Det är en del av dig nu.
Mig också.
Men jag förlåter dig.
Tack.
Vi måste inte stanna.
Vi kan inte stanna.
Jag är inte rädd för att döda.
Jag är bara rädd.
Det får du inte vara.
Hur?
Du kämpar... och kämpar.
Du ger inte upp.
Och en dag förändras du.
Vi alla förändras.
Översättning: SodaNChips