Az előző részek tartalmából...
Össze kell dolgoznunk, mert... az én kezemben van a repjegyed.
Veled mi lesz?
Te már meghoztad a döntést. Magadat választottad.
- Átprogramozom. - És működni fog?
Ezt kérdezem én is.
Valamikor az Utazó megváltoztatott valamit.
A jövője megszűnt létezni. Közeleg egy pillanat, amikor mindent kijavíthatunk.
- Itt van Brad. Biztos a kulcsért jött. - Nincs veled semmi bajom,
csak határidőre dolgozom. Add át Kelloggot!
Elmegyek érted és véghez- visszük a tervet. Ígérem!
Lejárt az idő!
Nora engedélyt adott arra, hogy keményen odavágjunk nekik.
Figyeljük az épületet, de még nem léptek.
Nem is fognak. Nem tehetik.
- A te csapatod mikor indul? - Most készülődünk.
Tudom, nem állíthatlak meg. Nem is akarlak.
De szeretnék kérni még egy szívességet.
Kérlek, adj egy kis előnyt nekem, mielőtt indítanád a támadást!
- Mit csinálsz? - Cunamit.
- Ne is törődj vele! - Jó van, nem fogok.
- Ideje menni. - Ennek a mondatnak most több jelentése van.
A rendőrök, Travis...
meghaltak, miközben próbálták meg- előzni, amire Kellogg hadserege készül.
A legkevesebb, amit tehetünk, hogy befejezzük, amit elkezdtek.
Még ha rá is jönnék, hogyan küldjelek vissza a jövőbe,
akkor sem biztos, hogy abba a jövőbe érkezel, ahová menni akarsz.
Esélyes, hogy köze lesz Kellogg sötét jövőjéhez, szóval,
ha nem állítjuk meg most, akkor 60 év múlva elég durva helyzet lesz.
De ha egy apró esély is van arra, hogy újra Sammel lehessek,
akkor hajlandó vagyok mindent kockára tenni.
Jól van. Akkor tegyünk kockára mindent!
Reméljük, hogy még nem túl késő!
- Ez két remek katonába került. - Annál azért sokkal többe.
Ha elküldjük az impulzusjelet, akkor kapcsolódunk majd a jövőhöz.
Ha ez megtörténik, 90 percünk lesz, hogy mindenkit áthozzunk,
- mielőtt megszűnik a kapcsolat. - Az elég lesz?
Csak egy módon deríthetjük ki.
Csináld!
Kapcsolat létrehozva. Az óra ketyeg.
AKTIVÁLVA. KAPCSOLÓDÁS... Nyithatod az átjárót!
Kapcsold ki!
- Mi a franc történt, Zorin? - Nem tudom. Mi történt?
- A kulcs rövidre lett zárva. - Javítsd meg! Most!
A kapcsolat megmaradt, az idő viszont fogy.
- Grimes, sajnálom! - Sajnálod?
Jó embereket vesztettem el. Örökre, ha nem állítod vissza az átjárót.
Hol van Marcellus?
- Nem élte túl. - Viccelsz?
Meg kell nyitnunk minél előbb az átjárót, különben csak az ellenség jön át.
Biztos, ami biztos...
Continuum - 4. évad 6. rész - Final Hour -
Continuum - 4. évad 6. rész - Az Utolsó Óra -
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub
Gondolom, ma itt vacsorázunk.
Amikor megérkeztem ebbe az korszakba,
azt hittem, mindent elérhetek.
De, ha belegondolok abba,
hogy nem lesz miért harcolnom,
nem lesz kiért harcolnom,
nos akkor ez az egész...
...nem éppen kielégítő.
Gondolom a másik énem, a jövőbeli énem
talált valamit. Vagy valakit.
Amiért megéri harcolni.
A rázkódásokból ítélve úgy vélem, beindítottátok a gépet.
Igen, beindítottuk.
- Akkor ennyi volt? Végeztünk? - Még nem.
Van egy kis problémánk az egyik kulcselemmel.
Nem tud róla, hogy Cameron, vagy Sadler megpiszkálták-e?
Nem zárnám ki a lehetőségét.
- Jól van, uram? - Nos, tudod,
hálás vagyok azért, amit tettetek, hogy kihozzatok a rendőrségről,
csak sajnos úgy érzem, mintha egyik cellából a másikba kerültem volna.
- Ez a biztonsága érdekében van. - Rólam beszélsz, vagy a másik énemről?
Jelen pillanatban ami önnel történik, az ugyanúgy vele is.
Ez az idősík kapcsolódik a miénkkel. Szóval, ami most itt történik,
az kihatással van a jövőre.
Az ön biztonsága a legfontosabb.
Máris jobban érzem magam!
Szóval, ha megjön a gethes énem, mi lesz velem?
Gondolok itt a leálló vesékre, meg ilyenek.
Részletes utasításokat adtál.
Mielőtt eljöttünk, szigorú protokollokat írtál elő saját magad kezelésére.
A fontosságodhoz illően kell bánnunk veled.
De ez változik majd, igaz?
- Most fontos vagyok, később már nem leszek. - Nem erről van szó.
Tegyük fel, hogy eljön ide.
Összeköti a két korszakot az a gép odakint.
Vagyis nem lesz új idősík. Ami paradoxont idéz elő.
Ismerem a paradoxonokat. 2012-ben egy ilyen miatt halt meg nagymamám.
Fogalmam sincs, miről beszélsz.
Mondták már neked, hogy szörnyen hazudsz?
- Megkapod az előnyt. Fél órával utánad indulunk. - Köszönöm!
Tudod, bármennyire is felforgattad az életem, a munkám,
és a világról alkotott képem...
Nehezemre esik beismerni, de nem változtatnék semmin.
Emlékeztettél a fontos dolgokra. Arra, hogy mit jelent Védelmezőnek lenni.
Rengeteg dolgot kellene ebben a korban is megoldani.
Maradhatnál velem és megoldhatnánk őket együtt.
- Biztosíthatnánk, hogy a rossz jövő ne létezzen. - Én is ezt akarom elérni.
Velem, vagy nélkülem, pontosan ezt fogjátok Aleckel véghezvinni.
Segíteni szeretnék neked, de emellett nem akarlak elveszíteni.
- Mindig számíthattam rád. - A jövőben is így lesz.
Tudom.
Na, jó. Tűnj el gyorsan, mielőtt túlságosan elérzékenyülnék!
Jó ember vagy.
- Mehetünk? - Mi a franc történt odabent?
Tudom, hogy Carlosszal falaznak Travisnek. Tudnom kell, miért.
El akartam mondani önnek. Már rég.
De szerintem jobb lesz, ha inkább megmutatom.
Ezt nem értem.
Én, Travis, a Felszabadítók, Kellogg és a hadserege...
...a jövőből jöttünk.
Próbálok visszatérni 2077-be.
Azért utaztunk vissza, hogy változtassunk a történelmen.
Hogy jobb világot hozzunk létre.
- És ma ezért harcolunk. - Nem viccel.
Ránk férne egy magához hasonló ember.
- Tölthetek egy pohárral? - Köszi, nem kérek!
- Meg se próbáld! - Ez rossz jel.
- Tudom, mit akarsz. - Na, mit?
Rá akarsz beszélni arra, hogy engedjelek ki innen, vagy mondjak el valamit.
Nem.
De.
Lényegtelen.
Ez annál fontosabb.
- És egy picit te is benne vagy. - Csak az idődet pazarlod.
Inkább csak bölcsen kihasználom a hátramaradt időmet.
Hallgass meg!
Miért választanátok egy öreg, beteg Kelloggot vezetőnek,
amikor megkaphattok egy fiatal, életerős Kelloggot?
Persze, van hová fejlődnöm, de együtt...
...meg tudnánk csinálni.
Mindig az oldalamon lehetnél, királynőmként.
És együtt egy új birodalmat építhetnénk ki.
Látom a szemedben a tűzt. Érzel valamit irántam.
Soha nem lehetünk együtt?
Soha.
Ha hallgattál volna rám és hittél volna bennem...
- ...lehetett volna köztünk valami. - Soha... soha nem lehetett volna.
Miért? Ennyire visszataszító lennék?
Te vagy... az apám.
Hát persze!
Köszönöm, Jason!
Szóval, ennyi volt. Vége mindennek?
- Nem gondolod meg magad? - Jason, te is jöhetsz velem.
- Hazajuthatsz te is. - Nem! Az túl sok lenne és már túl késő hozzá.
Túl rég óta vagyok már itt. Már ez az otthonom.
Még van egy kis dolgom.
Jól van.
Ha sikerül visszajutnod 2077-be,
add ezt oda apámnak!
Mondani akartam néhány dolgot neki. Vagyis neked.
Nem tudtam ezeket elmondani neki, mielőtt eljöttem ide.
Odaadom neki.
Na, jó. Itt az idő. Reméljük, Kellogg betartja az ígéretét!
- Szia, Jason! - Szia!
- Jól vagy? - Hol van?
- Közel. Hogy áll az egyezségünk? - El fog jönni. Ez tuti.
És amit én kértem?
Menjünk!
- Remélem, te vagy az, Kellogg! - Indul a mandula, Védelmező!
Menj az északkeleti bejárathoz! Minél gyorsabban, ha lehet.
- Hogy állsz a kulccsal? - Mindjárt kész.
Minden perc életekbe kerül.
- Marcellus tudta? - Mire gondolsz?
Azt, hogy ez egy invázió lesz.
- Miről beszélsz? - Ugyan már! Valld be!
Tudni akarom, hogy ő is hazudott-e, vagy ő sem tudott semmiről.
Jól van. Most már úgysem számít.
Igen, Marcellus is tudta.
Az ő ötlete volt, hogy győzzünk meg téged az ellenkezőjéről.
Az érkezésünk pillanatában tudta, hogy bepuhultál.
Embereket csaptam be. Azt hittem, csak így menthetjük meg a családjainkat.
Semmi sem változott, Tonkin. Most is a családokért küzdünk.
A sajátjainkért.
- Kiera! - Igen?
- Megmentettél. - Miről beszélsz?
Úgy éljük az életünk, hogy közben elgondoljuk, hogyan fog alakulni.
Elképzeljük a jövőnket
és olyan döntéseket hozunk, amelyek abba az irányba visznek minket.
De te megváltoztattad ezt nekem. Miattad megtudhattam, mi lehetne.
Milyen életem lehetne, milyen lenne a jövőm, ahonnan te jöttél.
Egy hatalmas hibától kíméltél meg engem.
- Azt hiszem, sosem tudom ezt kellően megköszönni neked. - Alec...
maga a tény, hogy változni akarsz, a legnagyobb köszönet, amit kaphatok.
Nem foglak cserben hagyni!
Tudom.
Nincs sok időnk.
Zorin azt mondta, nemsokára nyitják az átjárót.
És jobb, ha tudjátok, hogy hoztak erősítést.
- Hány embert? - Hármat.
Carlos bármikor megérkezhet ide a rendőrséggel.
Az embereidnek be kell vonniuk a katonákat egy kétfrontos harcba.
- Zach! - Szólok nekik.
- Tartom a szavam. - Nem igazán.
- Alec, neked mi kell? - Hozzáférés a géphez.
Kb. fél percre lesz szükségem a panelnél.
Tudod én mindig is csodáltalak téged.
Ritkák a hozzád hasonló nők. Minden korban. Múltban, jelenben, jövőben.
Bármi is történjék odabent,
- tudni fogom, hogy találkoztam a legjobb nővel, Kiera Cameronnal. - Ejha!
Köszönöm!
Te nem akarsz valami szépet mondani rólam?
Nem igazán.
Elmegyek az átjáróhoz, felderítem a terepet. Maradjatok itt! Mindjárt jövök.
Küldj embereket az északi és déli oldalra! És valaki figyelje a bejáratokat is, oké?
Ide is kell ember. Szóljatok, ha láttok valami mozgást!
Letartóztattuk, amikor be akart jönni ide. Azt állítja, ismer téged.
Semmi gond, ismerem, Cuttlemans. Mit keresel itt?
Jöttem figyelmeztetni. Figyelmeztetni téged, hogy Kiera és Alec...
Két emberünk odabent.
- Értesítem a csapatot. - Ez nem minden.
A bent lévő gép lényegében egy fúziós bomba antianyaggal.
Ha elkezdtek lövöldözni, akkor láncreakció-szerű robbanások lehetnek.
- Milyen kárról beszélünk? - A legrosszabb esetben...
...a fél városnak annyi.
- Ez milyen ironikus... - Miért is?
- Mert itt ölted meg hidegvérrel Lucast is. - Az más volt. - Nem igazán.
- Meghoztad a döntést. Most törődj bele. - Nem minden olyan egyszerű, Kiera.
- Te már csak tudhatnád. - Hát persze!
Vagy egy olyan eszméért harcolsz, ami túlnő rajtad,
vagy harcolsz magadért. Te melyikért?
- Nem tudom. - Én viszont igen.
Zavarban vagy, Brad. Csak tisztán akarsz látni.
De az nem jár ingyen manapság.
Az időutazás bekavar a jövőben történő dolgok elképzelésébe.
Azt hisszük, ettől mi irányítunk, de igazából csak bábok vagyunk.
És ez az egész...
Ez a kulcs ahhoz, hogy megszabaduljunk a sötétségtől.
És neked ezt főleg meg kellene értened.
Marcellus hazudott nekem.
Azt mondta, az átjáró a rokonaink megmentésére készül,
a jövőben történő mészárlás elől. De közben egy nagyszabású invázió.
El akarják hozni a háborút ebbe a korszakba és megnyerni azt,
- mielőtt elkezdődne. - Arcátlanság.
- Kész őrület az egész. - És, mit akarsz tenni ellene?
Meg akarom előzni az emberek szenvedését.
Bradnek igaza van.
Az elsődleges szempont:
- a gép és az átjáró elpusztítása. - Micsoda? És veled mi lesz?
Ha eljön az időm, akkor úgyis rájövünk.
De a lényeg, hogy...
...változott a terv.
- Carlos? - Mi a helyzet?
- A Pironos emberek beengednek minket. - Az északnyugati bejáratnál.
Az embereim a másik oldalról támadnak majd rájuk.
Értettem. Északnyugati bejárat. Figyelj, Kiera! Bízhatunk Kelloggban?
Nem tudom.
Sok sikert, Carlos!
Indulnom kell.
Szeretek elhúzni a tűzharc kitörése előtt. Gondolom ezt tudod.
Viszlát, Kiera!
Örülök, hogy...
Mindegy, hagyjuk!
Uram!
Jöttem felajánlani a szolgálataimat, bármennyire is korlátozottak.
Bradley! Kérlek, add ide a fegyvered!
Jól jön minden zsaru.
Uraim!
Mióta tudsz Kieráról?
Elég régóta. Bárcsak hamarabb elmondta volna önnek!
A régi énem elcseszte volna. Nem álltam készen meghallgatni embereket.
- Hol a francban jártál? - Vasquez meghalt.
Micsoda?
- És Kellogg? - Nem tudom. Nincs a helyén.
- Ha történik vele valami, akkor minden felesleges. - Nyugi, tudom.
Grimes! Készítsd az embereid!
- Keressétek meg Kelloggot! - Intézkedem.
- Ha egy is hiányzik, nem tudjuk kinyitni az átjárót. - Tudom.
Nyernünk kell egy kis időt. Tudod, mi a dolgod.
- Mire készülnek? - Nem tudom.
De nem igazán tetszik ez nekem.
Ott van Carlos.
Ne feledjétek: El ne találjátok a gépet!
- Hol vannak a társai? - Odafent.
Oké.
Induljunk!
Vendégeink vannak.
Basszus!
Vancouveri rendőrség!
Fegyvert letenni és tarkóra rakott kézzel feküdjenek a földre! Azonnal!
Weaver?
Jaj, ne!
Mi a...?
Tűz!
- A Pironosok nem lőnek. - Látom. De nem értem.
Miért nem lőnek az emberei?
- Csak parancsra cselekednek. - Kinek a parancsára? - Mr. Kelloggéra.
- Át kell hoznunk a többieket. - A kapcsolat még megvan.
Még ha sikerül is megjavítani a kulcsot, akkor is kell az az energia-kazetta.
Ne!
- Kellog! Igazad volt. - Abszolút kiszámítható.
- Nézem Kelloggot. Hogyan jutok el hozzá? - Azt nem láttam a tervrajzon.
De van egy közüzemi folyosó, ami a déli fal alatt fut. Gyere utánam!
Brad, biztosítsátok ezt a helyet, ameddig lehet!
Nyomás!
Vissza! Vissza!
Mennünk kell. Most!
- Hátrálj, Kellogg! - Mit művelsz?
Mégis mit művelsz, Cameron?
Szerintem nem szeretnétek, ha bármi is történne a legfőbb vezetőtökkel,
különben az kihatással lenne a jövőre.
Tűnj az uramból, Curtis! Valakinek véget kell vetnie ennek.
Sosem inogtál meg, Jasmine. Folyton egy dologért harcoltál.
Annyira koncentráltál, hogy nem vetted észre azt, hogy már nyertél.
Talán így van. De nem hagyom, hogy te,
vagy bárki más kockáztassa az emberek életét, hogy Kellogg átcseszhessen minket.
Kelloggnak van egy saját bejárandó útja. Ezen senki sem változtathat.
Nem emlékszem, hogy megbeszéltük volna azt, hogy a túszod leszek.
Te sem igazán említetted, hogy utazni akarsz az időben az átjáróval.
- Micsoda? - Miért tenne ilyet?
Mert tudja, hogy vége van ebben a korban és ott is, ahonnan jöttetek.
Csak a múltba mehet.
Az elejétől kezdve két kapura játszol.
- Így van. - Akkor miért bízzak benned?
Mert szerintem te is azt akarod, ami a legjobb a Védelmezőnek. Ahogy én is.
Akarata ellenére jött el 2077-ből,
és többet tett a jövő megváltoztatásáért, mint a Felszabadítók valaha.
Ha azt nézzük, ő a legjobb fegyverünk.
A múltba? Miről beszélsz?
Megvárod a híd alatt, hogy megérkezzünk 2077-ből és megölsz mindenkit.
- Megőrültél. - Nem.
Mert akkor tiszta lappal újrakezdhetnél mindent,
és befolyásolhatnál egy fiatalembert egy pajtában.
Na, most már rátérhetünk a lényegre.
Te csináld meg a kulcsot! Most!
- Kinyírom. Most rögtön. - Valóban?
Nem hiszem, hogy megteszed. Szerintem
neked is ugyanannyira kell ez az átjáró, mint nekem.
Napokkal ezelőtt lerohanhattatok volna minket, de nem tettétek.
Akartad, hogy megcsináljuk a gépet.
Megrongáltátok a kulcsot, hogy időt nyerjetek. Miért?
Azért, hogy te magad használhasd az átjárót.
Add neki oda a kulcsot!
Vedd el!
Csináld meg!
Weaver?
Indulás!
- Mozgás! - Vigyázzatok!
- Csináld meg! - Próbálom.
- Gyorsabban! - Jól van.
Ketyeg az óra.
- Mit művel? - Elhozza a hadseregét.
Kész!
Köszönöm!
Meg kell állítanunk őket!
Weaver, fogd a srácot!
Az invázió most kezdődik el.
Carlos!
Fegyvert! Fegyvert!
Öljetek meg mindenkit!
Weaver!
Dillon!
- Magamat választom! - Kellogg, ne!
Ne!
Kiera, az átjáró szét fog esni.
Kellogg véget vetett a rossz jövőnek, amikor belépett.
Minden rendben lesz. Kivisszük innen, Jack!
Most, vagy soha.
Hallgasson a kölyökre!
Kiera! Kiera, kérlek!
Nem!
Kiera... kérlek!
Nem kell semmit sem mondanod. Tudom, mit akarsz.
Egy jobb jövőt hozok létre. Megteszem érted, Kiera Cameron.
Köszönöm!
- El kell tűnnünk innen. - Mindenki, kifelé! Kifelé!
Kár, hogy elvesztettük Dillont és a többieket. A semmiért.
Kiera meghalt?
Alec?
Lehet, hogy nem.
Csatlakozott a jövőmhöz.
Egy olyan jövőhöz, ami megszűnt, amikor Kellogg belépett az átjáróba...
Ezáltal az Utazó visszatérhetett a saját idejébe.
- Mi a franc történt Kierával? - Nem tudni.
Valószínűleg csak 60 év múlva tudjuk meg.
Amit ezzel a helyzettel kezdünk, az rajtunk áll. Mindegyikünkön.
- Esélyünk van valami jobbat építeni. - Érte.
Lehetetlen, mert Kellogg belépett az átjáróba.
Kiera sejtette, hogy Kellogg megpróbál majd valami ilyesmit.
A Piron egyik laborjában programoztuk be Kiera időgömbjét.
Azzal, hogy a rendszerét használhattuk,
Kellogg azt hitte, hogy majd ő is beprogramozza a sajátját.
Ezért volt alkalmunk rossz információkkal ellátni őt,
ami a dátum beállítását illeti. Ami ugye elvileg megvolt neki.
Azt hihette, hogy visszamegy a napra, amikor megjöttek a Felszabadítók.
- De nem oda ment. - Nem.
Akkor hová... utazott?
Uramisten!
Az a kis szaros!
Nem!
Mit jelentsen ez?
Nem igazán tudom, miről beszélsz.
- A Felszabadítók nyertek. - Kik azok a Felszabadítók?
Várj csak!
Emlékszem egy történetre. Julian bácsikám mesélt a napokról,
amikor fiatalként tiltakozott a régi multik ellen.
Ami minden szempontból barbár és műveletlen korszak volt.
De te tudod ezt, nemde?
Te ismerhetted őt.
Kiera?
Lemaradtam róla!
- Nem akartam lemaradni róla. - Én szóltam, Alec!
Szóltam, de szokás szerint nem hallgattál rám.
Bevált.
Már vártalak, Kiera.
60 éven át nem tudtam, meghaltál-e aznap az átjáróban.
Így van, én vagyok az.
Ugyanaz vagyok, akit pár másodperce hagytál ott... a te szemszögedből.
Alec?
Alec!
Tudom, az előbb hagytál ott.
Ez annyira fura.
Képzeld el, nekem milyen!
Megcsináltad!
Te csináltad meg.
Sam...
Itt van?
Odaviszlek hozzá.
CARLOS FONNEGRA EMLÉKPARK
Emily lobbizott ezért a városházán, mielőtt elhunyt.
- Együtt voltatok? - Minden egyes nap, egészen élete végéig.
Rendőrség? Nem CPS?
A CPS nem alakult meg.
Nem volt válság, felkelés, vagy forradalom.
- Sem vállalati kongresszus? - Sem vállalati kongresszus.
Juliannel és Edouarddal gondoskodtunk erről.
- Lenyűgöző! - Neked köszönhetjük, Kiera.
- És Sam? - Ott van!
Sam!
A visszautazásod idejéhez a lehető legközelebb állítottam a koordinátákat.
Tudtam, hogy lenne pár dolog, amin változtatnál.
Nem vagy dühös?
Nem. Miért lennék az?
A legszebb ajándékot kaptam meg tőled.
Oda kell mennem hozzá.
- Egy jobb világot hoztál létre, Keira. - Micsoda?
Azt hittük, meghaltál aznap.
Carlos, Julian és én egy szebb jövő építésére tettük fel az életünket.
Az áldozathozatalodra alapozva irányítottuk a civilizációt.
És Sam?
Ez az ára annak, ha szebbé akarod tenni a világot.
Ez a Sam egy olyan világban fog felnőni,
ahol nincs erőszak, nincsenek forradalmak és korrupció.
Fényes jövő áll előtte.
És mindez miattad, Kiera.
Ez a szeretet ára.
Az igaz szeretet ára.
Meg fogod érteni...
...idővel.
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub
KÖSZÖNET A SOROZAT KITARTÓ RAJONGÓINAK
Köszönöm szépen mindenkinek a négy éven át tartó figyelmet!
Találkozunk más sorozatoknál!