Isten nem neked való, Lenny,
hanem azoknak, akik nem tudnak mit kezdeni a szabadsággal.
Tévedsz az abortusszal kapcsolatban.
Nem is sejted, mekkora bánatot okozol.
Ennél rosszabbat ember nem tehet.
Elkövettél egy olyan hibát, amely mindenáron kerülendő:
önmagukban igaz elgondolásokat összefűztél,
amelyek így egy túlzottan merev rendszert alkotnak.
Az abortusz kapcsán merevnek kell lenni.
Itt nem létezhet kiskapu.
Bűn, tiltott és büntetendő, ahogy Mózes második könyvében áll,
a 21. fejezet 22-25. versében, és ezt te is tudod.
22: "Ha férfiak veszekednek s meglöknek egy terhes asszonyt,"
"úgy hogy az idő előtt megszül, de egyéb veszedelem nem történik,"
"bírságot fizessen a szerint, amint az asszony férje azt reá kiveti,"
"de bírák előtt fizessen."
23: "De ha veszedelem történik: akkor életért életet adj."
24: "Szemet szemért, fogat fogért, kezet kézért, lábat lábért,"
25: "égetést égetésért, sebet sebért, kéket kékért."
Az egyház mindig is ehhez tartotta magát.
Csak e feslett korszak kívánja joggá tenni a bűnt.
Nem bátorításként, hiszen senki nem áll az abortusz pártján,
hanem hogy aláássák a hatalom elveit.
Ugyan már, Lenny!
Jól tudod, hogy ez azért nem ilyen egyszerű.
A nő megfizeti az abortusz árát,
sőt, akár bele is halhat a magzat elvetetésébe,
de ez nem erről szól, hanem a könyörületről és empátiáról.
Tényleg ezzel a Bouvier-féle maszlaggal akarsz etetni?
A forradalom utáni francia elvekkel? Vagy Szent Alfonz baromságával?
Ez nem baromság, Lenny!
Nem vitatéma, hogy az abortusz "súlyos erkölcsi rendellenesség".
Ezt II. Szent János Pál mondta. E három szónak:
- súlyos, erkölcsi és rendellenesség - a pápai tévedhetetlenség az alapja.
Mégis 1591-ben...
XIV. Gergely pápa a "Sedes Apostolica" bullában kimondta, hogy csak...
az kerül kiátkozásra, aki lélekkel már rendelkező magzatot vetet el.
Kijelentette,
hogy meg kell különböztetni a különféle élethelyzeteket.
Elegem van a megkülönböztetésből.
Aquinói Szent Tamástól kezdve a 19. század közepéig azt mondták,
abortusz az, amikor lélekkel rendelkező magzatot vetetnek el,
a lélek pedig a terhesség 3. hónapjában jelenik meg.
A tudomány Isten ajándéka. Isten szerint a peteérés spontán dolog.
Erről egy nőt kérdezz! Amikor még úgy hitték,
hogy kétféle megtermékenyítés létezik:
férfi megtermékenyítés spermával és női megtermékenyítés petével,
bűnnek számított nem kielégíteni a nőt.
Aztán kiderült, hogy a peteérés spontán folyamat.
És mi lett az ára? Több milliárd női orgazmus.
Ami gazdaggá tette a pszichoanalitikusokat.
Ez az egyetlen hivatás, amely nem igényel munkát,
ám rengeteg pénzt hoz. És mi hagytuk kicsúszni a kezünk közül.
Könyörgöm, módosítsd az abortusszal kapcsolatos álláspontodat!
Elméletben legyél kemény, gyakorlatban legyél elnéző.
Az abortusz az élet elutasítása.
Ki a fenét érdekel az élet?!
Az élet nem holmi dísz a jelentéktelenség kisasztalán!
Az életet élni kell,
méghozzá jól. Szeretni kell és szeretve lenni!
Emlékeztetlek, hogy mit mondott Szent Alfonz az abortuszról:
az abortuszban mindenki hibás, kivéve a nőt.
És ha ez nemcsak az abortuszra igaz?
Ha az élet dolgaiban mindenki hibás, kivéve a nőt?
Anyádról beszélsz?
Ki másról beszélnék?!
AZ IFJÚ PÁPA 1. ÉVAD, 9. RÉSZ
Mi a mai program?
10-re jön Robert Lee, az irodalmi kör új vezetője.
11:15-kor találkozik a Stanford Egyetem kancellárjával.
Egykor ebéd a kormányzóval, az esti rendezvény megbeszélése.
Mióta nem láttad az apádat?
- Ő már csak a kormányzóm. - Nem hiányzik?
Én nem hiányzom neki, ő sem hiányzik nekem.
Nekem mindenki hiányzik, de leginkább egyvalaki,
méghozzá Mr. Jack Walser,
annak a háznak a gondnoka, ahol laktunk,
mielőtt az Úr magához szólított.
Két kategóriára osztotta a lakókat:
"bennszülöttekre" és "nomádokra".
Egyik nap, reggel 10-kor becsengetett.
Azt hitte, Lucy és én iskolában vagyunk,
pedig lázasan nyomtuk az ágyat, örültünk, hogy otthon lehetünk.
A hálószobámból láttam, ahogy anyám megkínálta kávéval,
amit Jack állva ivott meg. Nem akart leülni,
nehogy összevizezze a széket eső áztatta kabátjával.
Valami rossz történt, fontos dolgot akart elmondani.
Közölte anyámmal, hogy a főbérlők úgy döntöttek,
jelentősen növelik a lakbért...
Gondoskodás volt a hangjában, igen.
Persze nem mentünk vele semmire,
de majdnem olyan volt, mintha megsimogatta volna anyám haját,
az én hajamat, Lucy haját és apánkét,
aki valahol egy hotelban feküdt a szeretőjével a karjában,
az eső kopácsolását hallgatva.
Hát, így éltünk mi.
Mi, "nomádok", éjjel költöztünk ki,
nehogy meglássanak minket a "bennszülöttek",
ám a lépcső alján ott várt minket Mr. Walser,
és mindannyiunkkal kezet fogott.
Mondott valamit, amit nem értettem, ezért emlékszem rá mind a mai napig.
Azt mondta: "Mindig a vonat hátsó részére ülj."
"Ott biztonságosabb."
Spanyol üldözőnk miért nem megy haza a pápájához?
- Nem tudom. - Mivel tölti a napjait?
Megy, iszik, alszik, iszik, megy, iszik.
A halál ellen harcol, ami a legunalmasabb csata,
amelyet valaha meg kellett vívnunk.
Túl késő van.
- Mihez van túl késő? - Mindenhez, Eminenciád.
Pete, van számomra öt perce?
Persze, Gutierrez atya.
Volt alkalma végiggondolni, amiről beszéltünk?
Igen, végiggondoltam.
Úgy döntöttem, nem emelek vádat Kurtwell érsek ellen.
Miért nem?
A többiek sem emeltek vádat, viszont ők kaptak egy csomó pénzt.
Maga egy centet sem.
Felmerült már önben, hogy ők miért fogadták el a pénzt, és én miért nem?
Nem. Miért nem fogadta el?
Mert bennem van büszkeség.
Remek.
Ha magában van büszkeség,
akkor emeljen vádat Kurtwell ellen. Az a férfi maga az ördög!
Most miért sír? Tudja, hogy igazam van.
Bernardo. Hívhatom Bernardónak?
Természetesen.
Felejtsen el engem!
- Szia, Freddy! - Ciao, Bernardo!
- Hogy megy az edzés? - Fokozatosan emelem az adagot.
Pompás.
- Átgondoltad az ajánlatomat? - Milyen ajánlatot?
Ezt meg hogy érted?
Azt, hogy segítesz elkapni Kurtwellt.
Annak a féregnek csorog a nyála, amikor meglát.
Nem tőlem. Nekem tőled csorog a nyálam, Bernardo.
Nem kéne mást tenned, mint hogy egyik este találkozol vele.
Leállítanád, mielőtt elfajulnának a dolgok.
Én eközben elbújnék, és fényképeket készítenék róla.
Te vagy az utolsó esélyem, Freddy.
Te elmész, de nekem életem végéig itt kell maradnom!
Nem húzhatok újat Kurtwell-lel, Queens legbefolyásosabb emberével.
Ugye megérted?
Ne vess meg érte, Bernardo!
Senkit sem vetek meg. Ez a legnagyobb bajom.
Szia, Freddy!
Mire vágysz? Mondd el és elintézem.
Profi teniszező akarok lenni és meg akarom nyerni a Grand Slamet.
Rendben, elintézem.
Takarodj innen, rohadék!
Most szóltak, hogy a jövő héten csinálják.
Ez csak az év egy napja, Rose. Egy teljesen átlagos nap.
Ki fognak üríteni.
Azt mondták, 60 százalék az esélyem a halálra, 40 a túlélésre.
Ha nemet mondok,
csak a jó ég tudja, mennyi időm van hátra.
Nem mondok nemet, mert újra fel kell virágoztatnom a szállodát,
de innen nem tudom, a hat néma térfigyelőn keresztül.
Nem kellemes némán, háton fekve élni?
Nem, borzalmas. Mindenkinek joga van az újrakezdéshez, Bernardo.
Tudod, mi a vicces?
- Mi? - Ahogy majd elmegyek innen.
- Hogy fogsz elmenni? - Azon keresztül.
Ki fogják verni a falat, egyetlen, gigantikus ablakot csinálnak belőle,
engem pedig egy daruval kiemelnek. Ott lógok majd a levegőben.
Csodás látványosság lesz.
Iszonyú kínos lesz.
Mennem kell. Írok a pápának.
Olyan szürreálisan hangzik, ha így mondod.
Szeretnék sajtóközleményt kiadni,
amelyben tagadjuk az ön és Kurtwell közötti, zavaros kapcsolatot.
Egy sajtóközleményt, amelyben az áll: ez a pápa megzsarolhatatlan.
Ha, ahogy mondja, ez a pápa megzsarolhatatlan,
akkor fölösleges kimondani.
Ez a lényeg, Szentatyám. Köztünk marad, de tudnom kell:
Kurtwell meg tudja zsarolni bármivel is?
Lenny!
Azt hiszed, a sarokvas vagy,
pedig az ajtó.
Szeretem magukat!
Hová ment Esther, Peter és a kis Piusz?
Ostiába. Egy tengerparti házban élnek.
Peter biztonsági őrként dolgozik.
Nem voltak itt boldogok?
Szentatyám, a fiataloknak nem túl mókás a vatikáni élet.
- Szentatyám? - Igen?
Mindenki azt mondja, hogy maga egy szent.
Rágalom!
Mutassa meg, hol lakik.
Bármikor hazajöhet, amikor csak akar.
Még semmire sem jutottam Kurtwell-lel.
Nem számít. Jöjjön haza. Visszavárom.
Érsek úr, egyházkerülete a környéket...
fellendítő projektekbe fogott.
Megosztana velünk pár részletet?
Az évek során rengeteg pénzt...
és időt fektettünk ebbe a környékbe.
A sporton keresztül kapcsolatba léphetünk a fiatalsággal,
elültethetjük bennük a keresztény élet értékeit.
A sport-projektek nagy része a teniszhez köthető.
- Miért pont a tenisz? - Mert imádom.
Egész életemben szenvedélyesen szerettem. Nyilván nem tudja,
de ez a környék régóta híres a teniszről.
E sport az emberi lélek legpompásabb karbantartója.
Koncentrációt és megfelelő önértékelést követel,
és egy sor egyéb dolgot, ami igazán naggyá tesz egy teniszezőt.
Egyházunk felelőssége segíteni e gyermekeket a felcseperedésben.
"Hic est enim calix sanguinis mei,"
"novi et aeterni testamenti..."
"mysterium fidei: qui pro vobis et pro multis effundetur..."
"in remissionem peccatorum."
"Haec quotiescumque feceritis,"
"in mei memoriam facietis."
Igen, örömmel. Oké!
- Hogy hívják? - David.
- Milyen David? - Csak David.
Miért követ?
Régebben csak hétvégenként és kizárólag a családommal korcsolyáztam.
Aztán egyik este épp vacsoráztunk, amikor az akkor 12 éves lányom, Kate,
azt mondta, hogy a közös vacsora olyan,
mintha cápákkal kéne úsznia.
A nejem és én ezzé váltunk: cápákká.
Most már egyedül korcsolyázom, hét közben is,
de ez már nem ugyanolyan.
Tanistone a családnevem. Ez volt anyám családneve is.
- Miért követ engem? - Még mindig nem jött rá?
Maga a hiányzó kapocs köztem és minden gondom forrása között.
Mi folyik itt?
Miért akarnak oly elszántan elkapni a Szentatyával?
Mert maga éveken át elszántan elkapta azokat a gyerekeket.
Ez rágalom. Ha akarnám, már holnap beperelhetném.
Nincs ellenem terhelő bizonyítékuk. Mit akarnak még?
Mit akar tőlem XIII. Piusz?
Egy nyilatkozatot, amely emlékeztet az igazságra.
Az igazság az, hogy nagyon jól ismerem Lenny Belardót.
Éveken át együtt irányítottuk New Yorkot.
Az igazság az, hogy mindig is irigy volt rám.
Irigyli a karizmámat, mert neki nincs.
Ez az egyetlen, az igazságra emlékeztető nyilatkozat.
Gondolkodjon, mielőtt beszél!
A pápának nincs oka irigykedni egy beteg, öreg papra,
aki összeomlott az őt ért, súlyos vádak terhe alatt.
Az elmélete nem állja meg a helyét.
Hadd áruljak el magának valamit, Gutierrez atya: maga nem számít.
A halálom napjáig Queensben maradhat, úgy sem változtat semmin.
Semmire nem jut velem a pápa, és ezt ő is tudja.
Tudja, hogy pokoli felfordulást okozna.
Szánom magát, Gutierrez. Maga csak egy mellékszereplő...
a pápája által megrendezett, olcsó, amatőr színjátékban.
David! Kurtwell az apja?
Emlékszik arra a lányra a korcsolyapályáról?
Az a mi pillanatunk volt.
Az egész világon csak maga és én láttuk.
Közel éreztem magam önhöz. Úgy éreztem, ugyanúgy gyötrődik, mint én.
És abban a pillanatban azt gondoltam: "Bízhatok ebben az emberben."
Igen, gondoltam, ez egy jó ember.
Én is jó ember vagyok,
ezért elmondom ennek a jó embernek, amit tudni akar.
Igen. Kurtwell...
... az apám.
De nem ez a lényeg.
A lényeg a borzalom!
Nem félek a haláltól, csak tériszonyos vagyok,
és rettegek, hogy kiemelnek azon a lyukon keresztül,
én meg ott himbálózom majd a magasban.
Ne aggódj! Itt leszek, hogy vigaszt nyújtsak!
Aztán visszamegyek Rómába.
- Visszamész Rómába? - Igen. Elvégeztem, amit kellett.
- Búcsúzz el tőlem. - De még nem megyek el.
Nem. Búcsúzz el tőlem most.
Lélegezz, Bernardo! Én halok meg, nem te.
- Rose, kérlek! - Ugyanazt a levegőt szívjuk.
Most menjetek el, mindannyian!
Nem, Lenny. Te maradj!
Mondd el! Csak most az egyszer.
Hadd haljak meg azzal a tudattal, hogy nem hiába hittem Istenben.
Mondd el, Lenny!
Rendben.
- Gyere, köszönjünk Billynek! - Nem akarok. Félek.
Meg kell tenned. Billy a barátod. Haldoklik az édesanyja.
Szüksége van a támogatásodra.
Köszönöm, hogy eljött, Mary nővér! Fáradjon be!
Itt vannak a barátaid, Billy.
Gyertek, igyatok valamit!
Odamehetek Billy anyukájához? Szeretnék mellette imádkozni.
Természetesen.
Uram, beszélnünk kell Billy anyukájáról! Most!
Beszélnünk kell, Neked és nekem. Más nem hallhatja.
Billy édesanyja még mindig él.
A te édesanyád is.
És meg fogod találni.
És most, végre...
... ideje meghalni.
Vigyenek vissza! Vigyenek vissza!
Minek köszönhetem a látogatását?
Azt a parancsot kaptam, hogy kísérjem a Vatikánba,
ahol igazságos tárgyalásban részesül.
Holnap délután indul a gépünk Rómába.
Csak időpocsékolás. Nekem és magának is.
Nincs terhelő bizonyítékuk ellenem. Semmi.
Csak egy sárga parókát viselő,
elmeháborodott hablatyolása. Senki sem hisz majd maguknak.
Nemcsak az ő vallomása áll rendelkezésünkre.
Tényleg? Mégis mijük van még?
Itt Kurtwell. Helló, Lenny!
Bár hagytad, hogy kicsöngjön, tudom, hogy vártad a hívásom.
Tényleg azt akarod, hogy elmenjek Rómába és bűnösnek találjanak?
Attól tartok, ez elkerülhetetlen.
Ahogy megérkezem, a világ összes újsága címlapon hozza majd,
amit rólad tudok.
Csak tessék! Tetszeni fog a világnak.
A világ mindig készen áll a szeretetre.
Itt Kurtwell érsek. Rosszkor hívom?
Az attól függ.
Bizalmas információim vannak a pápáról,
sőt, bizonyítékaim is. Őszinte leszek:
ez több puszta információnál. Ez egy időzített bomba.
Ebben az esetben nagyon jókor hív, főleg egy újságírót.
- Miről lenne szó? - Nem telefontéma.
Látja már, mire gondoltam?
Levelek, amiket az évek során pápánk a kaliforniai barátnőjének írt.
Pápánk igen aktív érzelmi életet él.
Hol találta ezeket?
Átvettem egy korábban Belardo által betöltött posztot.
Megkaptam az asztalát. Belardo elkövette azt a hibát,
hogy nem nézte át alaposan a fiókokat.
- Mindet olvasta? - Csak a szaftos részeket.
Azokat, amelyek bizonyítják, hogy Belardónak éve óta barátnője van.
Végig kellett volna olvasnia őket.
Az utolsóban azt írja, hogy soha nem fogja elküldeni a leveleket,
mert ő Istennel kötött házasságot.
Van bizonyítéka arra, hogy postázta őket?
- Borítékok stornózott bélyegzővel? - Nem, nincsenek.
Ebben az esetben, Kurtwell érsek, nincsenek hírei számomra.
Se időzített bomba, se botrány.
Néhány soha nem postázott szerelmeslevél nem hír,
pusztán irodalom.
Csomagolj össze, hívd a sofőrt!
Már nincs autója. Kérvényeztem az elkobzását.
A bíboros államtitkár jóváhagyta a kérvényemet.
Vonattal megyünk a reptérre.
- Egy feltétellel. - Mi lenne az?
Hogy az utolsó kocsiban ülünk. Az a legbiztonságosabb.
Mi a szebb, szerelmem? Az elvesztett vagy a megtalált szerelem?
Ne nevess ki, szerelmem! Tudom, hogy a szív dolgaiban...
suta vagyok és naiv. Kérdéseim mintha egy pop slágerből erednének.
E kétely elnyom és felemészt engem, szerelmem.
- Elveszteni vagy megtalálni? - Daniel! Hogy festek?
Körülöttem mindenki vágyik valamire.
Elvesztették vagy megtalálták? Nem tudhatom.
Egy árva nem tudhatja, mert nem tapasztalta meg az első szeretetet,
édesanyja és édesapja szeretetét.
Emiatt olyan suta és naiv.
Azt mondtad nekem azon a kietlen kaliforniai strandon:
"hozzáérhetsz a combomhoz."
De nem tettem. Ez, szerelmem, elvesztett szeretet.
És ezért van az, hogy azóta is azon tűnődöm:
merre jártál eddig?
És hol vagy most?
És te, elpazarolt ifjúságom fénysugara,
elvesztettél vagy megtaláltál?
Nem tudom, és soha nem is fogom megtudni.
Még a nevedre sem emlékszem, szerelmem,
és nem tudom a választ.
De a képzeletemben így képzelem a választ.
A végén, szerelmem, nincs más választásunk: meg kell találnunk.
Mutatok valamit. Nem is sejtettétek, hogy anyu ilyet is tud.
Na, elkapjátok?
www.tvsubtitles.net