{pos(192,080)} Az előző részek tartalmából...
Még közel van Pentos, Felség.
Ott kényelmesebb lenne neked.
Nem érdekel sem a vendéglátás, sem a kényelem.
Drogóval maradok, amíg nem teljesíti
az alkunk rá eső részét, és meg nem kapom a koronámat.
Van valamim számodra.
Első lecke: a hegyes végével szúrunk.
17 évvel ezelőtt elvágtattál Robert Baratheonnal.
- És most újra elmész. - Nincs más választásom.
Megtiszteltetés szolgálni az Éjjeli Őrségben.
A Starkok látták el emberanyaggal a Falat évezredeken át.
Te pedig Stark vagy.
Daenerys Targaryen hozzáment valami dothraki lóúrhoz.
Na és? Ugye, nem erről akartál beszélni?
Megölök minden Targaryent, aki a kezem ügyébe kerül.
Erőszaktevők. Nem nyűgöz- nek le az új fivéreid?
A legcsodálatosabb az Őrségben,
hogy lemondasz a régi családodról, és kapsz egy újat.
Légy üdvözölve!
Nem hiszem, hogy Bran leesett volna a toronyból.
Szerintem lelökték. Nem!
Valaki kétszer is meg akarta ölni.
Az életemet tenném rá, hogy a Lannisterek keze van a dologban.
- Lord Stark tudomására kell hozni. - Magam megyek.
Mit akar ez jelenteni?
Joff elmondta nekünk, mi történt.
Te meg az a fiú bottal ütöttétek őt, és még a farkasodat is ráeresztetted.
Nem is így történt!
Nem találtuk nyomát a rémfarkasnak, Felség.
- Van egy másik rémfarkasunk. - Ahogy akarod.
Nem Ladyre gondolt, ugye?
Lady nem harapott meg senkit! Ő jó!
TRÓNOK HARCA 3. rész - Havas uraság
Fordította: Merthin és halamita
Üdvözöllek, Lord Stark!
Pycelle nagymester összehívta a kistanácsot.
Méltóságod jelenlétét kívánják.
Csomagoljatok ki a lányokkal! Vacsorára visszaérek.
- És, Jory, menj velük! - Igen, uram.
Ha szeretnél magadra ölteni valami alkalmasabb...
Az isteneknek hála, hogy itt vagy, Stark!
Sokáig nem volt részÃ¼nk merev, északi vezetésben.
Örülök, hogy te védelmezed a trónt.
Tartós egy darab.
Vajon hány király segge csiszolta fényesre?
Hogy is mondják?
A Király szarik, a Segítő eltakarítja.
Nagyon szép páncél.
- Egy karcolás sincs rajta. - Tudom.
Évek óta harcolok, de úgy látszik, sosem találják el.
Akkor bölcsen választottad az ellenfeleidet.
Van érzékem hozzá.
Furcsa érzés lehet... belépned ebbe a terembe.
Pont itt álltam, amikor megtörtént.
A bátyád nagyon bátor volt.
Az apád is.
Nem érdemelték meg azt a halált.
Senki sem érdemelné meg azt a halált.
De csak ott álltál és nézted.
Ötszáz férfi csak állt ott és nézte.
A Hét Királyság legnagyobb lovagjai...
szerinted megszólalt valaki, felemelte akár a kisujját?
Nem, Lord Stark.
Mindenki, még a terem is néma volt, mint a sír.
A sikolyokat leszámítva, persze,
és az Őrült Király nevetését.
Később...
miközben az Őrült Királyt néztem, ahogy haldoklott,
emlékeztem a nevetésére apád megégetésekor,
úgy éreztem, igazságot tettem.
Ezt mondogatod magadnak éjszakánként?
Hogy az igazság szolgája vagy?
Hogy megtoroltad apám halálát, amikor Aerys Targaryen hátába döfted a kardod?
Mondd csak,
ha a hasába döftem volna a kardom a háta helyett,
jobban csodálnál?
Jól szolgáltad,
amikor kellett.
Lord Stark.
Lord Varys.
Mélységes bánattal értesültem a királyi úton történtekről.
Mind Joffrey herceg felépüléséért imádkozunk.
Kár, hogy nem a mészáros fiáért imádkoztatok.
Renly! Jól nézel ki!
Te pedig fáradtan az úttól.
Mondtam, hogy a megbeszélés várhat még egy napot, de...
De egy királyságra kell vigyáznunk.
Már jó ideje vágytam rá, hogy találkozzunk, Lord Stark.
- Lady Catelyn bizonyosan említést tett már rólam. - Említett már, Lord Baelish.
Úgy tudom, jól ismerted Brandon bátyámat is.
Túlságosan is. Még mindig viselem megbecsülése
zálogát köldöktől kulcscsontig.
Talán a rossz férfit választottad párbajra.
Nem ő volt az, akit választottam, uram.
Hanem Catelyn Tully.
Ezért a nőért érdemes megharcolni, ebben biztosan egyetértünk.
Alázatosan kérem bocsánatod, Lord Stark.
Nagymester.
Hány éve már?
- Fiatal férfi voltál. - Te pedig más királyt szolgáltál.
Milyen feledékeny vagyok!
Ez már a tiéd.
Kezdhetjük?
- A király nélkül? - A tél talán közeleg,
de ez nem mondható el a fivéremről.
Őfelségének sok gondja van.
Néhány kisebb ügyet ránk bíz,
hogy könnyítsen terhén.
A kis ügyek urai vagyunk.
A fivérem arra utasít minket, hogy rendezzünk tornát
Lord Stark Királyi Segítővé történő kinevezése alkalmából.
- Mennyiért? - 40 000 arany jár a győztesnek,
20 000 a második helyezettnek,
és 20 000 az íjászverseny győztesének.
A kincstár kibír ekkora kiadást?
Kölcsön kell kérnem. A Lannisterek biztosan adnak.
Már így is 3 millióval tartozunk Lord Tywinnek. Mi az a 80 000?
Azt akarod mondani, hogy hárommilliós adósságunk van?
Hatmilliós adósságunk van.
Ezt hogy hagyhattátok?
A pénzmester megszerzi a pénzt.
A Király és a Segítő elköltik.
Nem hiszem, hogy Jon Arryn
hagyta koldusbotra jutni a Birodalmat.
Lord Arryn bölcs és hasznos tanácsokat adott,
de attól félek, Őfelsége
- nem mindig hallgatta meg. - "Rézszámlálásnak" hívja.
Beszélek vele holnap.
Ez a torna olyan fényűzés, amit nem engedhetünk meg.
Ahogy akarod. Ettől még készítsünk terveket.
Ne tervezzetek semmit,
míg nem beszéltem Roberttel.
Bocsássatok meg, uraim! Én...
- Hosszú volt az út. - A Király Segítője vagy,
Lord Stark, mi téged szolgálunk.
Ugyan, már majdnem begyógyult.
- De csúnya. - A király viseljen heget,
mert bizonyítja, hogy megöltél egy rémfarkast. Harcos vagy, akár az apád.
Nem vagyok olyan. És nem öltem meg semmit.
Megharapott, én meg csak sikítottam.
És mindkét Stark-lány látta, mindkettő.
Ez nem igaz. Te ölted meg a bestiát.
Csak apád apjuk iránti szeretete miatt kímélted meg őket.
Én nem, én...
Amikor Aerys Targaryen ült a Vastrónon,
apád csak egy lázadó volt, egy áruló.
Egy napon te ülsz majd rajta, és az lesz az igaz, amit mondasz.
Muszáj elvennem Sansát?
Igen.
Gyönyörű és fiatal.
Ha nem kedveled, csak hivatalos alkalmakkor kell találkoznotok,
és ha eljön az idő, hercegeket és hercegnőket kell csinálnod.
De ha szajhákat szeretnél meghágni, akkor szajhákat fogsz meghágni,
és ha inkább nemes szüzekkel szeretnél hálni, hát úgy lesz.
Te vagy az én fiam, és a világ pontosan olyan lesz,
amilyennek te akarod látni.
Készíts valami szépet a Stark-lánynak!
- Nem akarok. - Nem akarsz, de fogsz.
Egy kis kedveskedés alkalmasint megkönnyíti az utadat.
Túl sokat engedünk az északiaknak.
Egyenlőként tekintenek ránk.
Hogy kezelnéd a helyzetet?
Megkettőzném az adóikat,
és azt parancsolnám, hogy tízezer emberrel támogassák a királyi sereget.
- A királyi sereget? - Miért parancsol minden úr a saját emberének?
Ez kezdetleges, és nem jobb, mint a hegyi törzseké.
Rendelkeznünk kellene egy, a Koronához hű sereggel,
akiket harcedzett katonák képeznének ki
a paraszt csőcselék helyett, akik még nem fogtak lándzsát életükben.
És ha az északiak fellázadnak?
Leverem őket.
Birtokba venném Deres, és a Birodalomhoz hű embert
neveznék ki Észak Őrzőjének. Kevan bácsit, talán.
És a tízezer északi érted vagy az urukért harcolnának?
Értem. Én vagyok a királyuk.
De elfoglaltad a hazájukat,
- a testvéreik megölését kérted tőlük. - Én nem kértem.
Északot nem lehet elfoglalni, legalábbis kívülről nem.
Túl nagy és túl vad. És amikor eljön a tél,
még a Hetek sem tudnának megmenteni téged és a sereged.
Egy jó király tudja, mikor kímélje az erejét,
és mikor pusztítsa el az ellenségeit.
Tehát egyetértesz...
A Starkok az ellenségeink?
Mindenki, aki nem a családunkhoz tartozik,
az ellenségünk.
Elég ebből, ifjú hölgy. Edd meg az ételt!
- Gyakorlok. - Mire gyakorolsz?
- A hercegre. - Arya, elég!
A herceg hazug és gyáva, és megölte a barátomat.
A Véreb ölte meg a barátodat.
A Véreb azt teszi, amit a herceg parancsol neki.
- Ostoba vagy. - Te pedig hazug, és ha elmondtad volna az igazat,
- Mycah még élne. - Ebből elég!
Mi folyik itt?
Arya sokkal inkább viselkedik bestiaként, mint hölgyként.
Menj a szobádba! Még beszélünk.
Ez a tiéd, édesem.
Az a játékkészítő csinálta, aki Myrcella hercegnő babáit is készíti.
Nem tetszik?
Nyolc éves korom óta nem játszom babákkal.
- Elmehetek? - Alig ettél valamit.
Semmi baj. Menj csak!
Háborúzni könnyebb, mint lányokat nevelni.
Menj el!
Arya, nyisd ki az ajtót!
Bejöhetek?
- Kié az a kard? - Az enyém.
Add csak ide!
Ismerem a készítő jelét. Ez Mikken munkája.
Hol szerezted?
Ez nem játék.
- A kis hölgyeknek nem kéne karddal játszaniuk. - Én nem játszottam.
És nem akarok hölgy lenni.
Gyere ide!
Mit akarsz kezdeni ezzel?
Tűnek hívják.
Még neve is van.
És kit akartál felnyársalni Tűvel?
A nővéredet?
Tudod, mi a kardvívás első leckéje?
A hegyes végével szúrunk.
Igen, ez a lényege.
Próbáltam tanulni.
Én kértem meg Mycah-t, hogy gyakoroljon velem.
Én kértem meg.
- Az én hibám volt. - Nem, kedvesem.
Nem, nem te ölted meg a mészáros fiát.
Utálom őket! Mindannyiukat utálom!
A Vérebet, a királynét, a királyt
és Joffrey-t és Sansát.
Sansát a Király és a királyné elé vonszolták,
és arra kérték, hogy hazugnak nevezze a herceget.
Ahogy engem is! Tényleg hazug.
Pszt, édesem, hallgass rám!
Sansa egy nap Joffrey felesége lesz.
Nem árulhatja el.
Muszáj a herceg oldalára állnia, még ha téved is.
De hogy engedheted, hogy hozzámenjen egy ilyen emberhez?
Nos...
Nézz rám!
Egy deresi Stark vagy. Ismered a jelszavunkat.
Közeleg a tél.
A hosszú nyáron születtél.
Nem ismertél semmi mást.
De a tél valóban közeleg.
És télen meg kell védenünk egymást,
vigyáznunk kell egymásra. Sansa a nővéred.
Nem utálom őt.
Nem igazából.
Nem akarlak megijeszteni,
de nem is fogok hazudni.
Veszélyes helyre jöttünk.
Nem harcolhatunk egymás ellen.
Rendben?
Tessék. A tiéd.
Megtarthatom?
Próbáld meg nem leszúrni vele a nővéredet!
Ha már saját kardod van,
jobb, ha használni is megtanulod.
Ne hallgass rá! A varjak hazudnak.
- Tudok egy mesét egy varjúról. - Gyűlölöm a meséidet.
Tudok egy mesét egy fiúról, aki gyűlölte a meséket.
Elmesélhetem a Magas Ser Duncan történeteit.
Mindig is azok voltak a kedvenceid.
Nem azok voltak.
Én a félelmeteseket szerettem.
Ó, drága nyári gyermekem, mit tudsz te a félelemről?
Féld a telet,
mikor száz láb mély hó esik.
Féld a hosszú éjszakát,
mikor a nap évekre elrejti arcát,
és a gyermekek sötétségben születnek, élnek és halnak meg.
Az ilyen időktől félj, kis uram,
mikor a Mások megindulnak az erdőkön át.
Évezredekkel ezelőtt eljött egy éjszaka,
ami egy emberöltőig tartott.
A királyok éppúgy halálra fagytak kastélyaikban,
ahogy a pásztorok a kunyhóikban.
És az asszonyok inkább megfojtották gyermekeiket,
mintsem éhezni lássák őket,
sírtak, és érezték, ahogy a könnyeik megfagynak az állukon.
Tehát az ilyen történeteket kedveled?
Ebben a sötétségben
jöttek el a Mások először.
Városokat és királyságokat gázoltak le halott lovaik hátán,
agárméretű, fakó színű pókjaikkal vadásztak,
Most éppen mit mesélsz neki?
Csak azt, amit a kis úr hallani akar.
Vacsorázz meg! Szeretnék beszélni vele.
Egyszer arról mesélt,
hogy az ég azért kék, mert egy Macomber nevű óriás szemében élünk.
Talán tényleg így van.
Hogy érzed magad?
Még mindig nem emlékszel semmire?
Bran,
több százszor láttalak mászni.
Szélben, esőben...
több száz alkalommal.
- Sosem estél le. - Most mégis.
Igaz, ugye...
amit Luwin mester a lábaimról mondott?
Inkább meghaltam volna.
- Soha többet ne mondd ezt! - Inkább meghaltam volna.
Erre kevesebb szem lát meg, úrnőm.
De még ez is sok.
Kilenc éve nem tettem a lábam a fővárosba.
És legutóbb sem ismertek fel.
Úrnőm!
Üdvözöllek Királyvárban, Lady Stark. Kövess minket!
Inkább nem. Nem tettünk semmi rosszat.
Azt a parancsot kaptuk, hogy kísérjünk a városba.
Parancsot?
Nem tudom, kitől kaptátok, de...
Kövess, Lady Stark!
Cat! Menjetek!
Menjetek az emeletre!
Te kis féreg!
Úgy kezelsz, mint valami utcai szajhát,
akit idehozhatsz ebbe a...
A világért sem akartalak megsérteni...
különösen téged nem.
Hogy merészelsz ide hozni?!
Elment az eszed?
Itt senki sem keresne téged. Hát nem ezt akartad?
Őszintén sajnálom a helyszínt.
Honnan tudtad, hogy Királyvárban vagyok?
Egy kedves barátom mondta.
- Lady Stark. - Lord Varys.
Áldás téged oly sok év után ismét látni.
Szegény kezeid!
Honnan tudtad, hogy jövök?
A tudás az árum, úrnőm.
Netán elhoztad a tőrt is magaddal?
A kismadaraim ott vannak mindenütt...
még Északon is.
A legfurább történeteket súgják a fülembe.
Valyriai acél.
Tudod, kié ez a tőr?
Be kell valljam, nem.
Nahát, akkor ez egy történelmi nap.
Végre valami, amit nem tudsz...
én viszont igen.
Ehhez hasonló tőr nincs más a Hét Királyságban.
- Az enyém. - A tiéd?
Legalábbis az volt a Joffrey herceg névnapjakor tartott tornáig.
Ser Jaime-re fogadtam dárdaöklelésben,
mint ahogy mindenki.
Mikor a Viráglovag leütötte a lováról,
a kés más birtokába került.
Kiébe?
Tyrion Lannisterébe.
Az Ördögfiókáéba.
Grenn, mutasd meg, ti falusi legények miből is vagytok.
Ha igazi kard lett volna, már nem élnél.
Havas uraság egy kastélyban nőtt fel,
s olyanokat nyársalt fel, mint ti.
Pyp.
Szerinted Ned Stark fattya
is úgy vérzik, mint mi?
Következő!
Nos, Havas uraság,
úgy néz ki, te vagy itt a legkevésbé haszontalan.
Mosakodjatok meg!
Csak ennyi ügyetlenséget tudok egy nap megemészteni.
Elbűvölő fickó.
Nem azért van, hogy elbűvölő legyen.
Hanem azért, hogy férfiakat faragjon ezekből a tolvajokból és szökevényekből.
És ez hogy halad, Mormont parancsnok?
Lassan.
Egy holló jött Ned Stark fiának.
Jó hír vagy rossz?
Mindkettő.
Lord Stark.
Ezt már korábban is oda akartam adni.
Manapság nagyon feledékeny vagyok.
Holló jött Deresből reggel.
Jó hír?
Esetleg szeretnéd megosztani a feleségeddel?
- A feleségem Deresben van. - Valóban?
Szerintem itt biztonságosabb neki.
Az egyik vállalkozásom.
Vicces ember vagy.
Nagyon vicces ember.
Ned!
Ezek a Starkok!
Heves a vérük, lassú az eszük.
Eltörted az orromat, fattyú!
Szerintem szebb így.
Ha átdobnánk a Falon, vajon mennyi ideig zuhannál?
Vajon megtalálnának a farkasok előtt?
Mit nézel, félember?
Téged.
Igen.
Nagyon érdekes arcod van.
Nagyon elütő arcotok van.
Mindannyiótoknak.
És miért érdekel téged az arcunk?
Csak gondoltam, csodálatosan néznének ki dárdák hegyén Királyvárban.
Talán írok is a nővéremnek, a királynénak ezzel kapcsolatban.
Később beszélünk, Havas uraság.
Mindenki tudta, milyen hely ez,
de nem mondták el.
Csak te.
Az apám tudta,
és itt hagyott megrothadni a Falon.
Grennt is elhagyta az apja.
Egy parasztház mellett, amikor három éves volt.
Pypet sajtlopás közben érték tetten.
A húga akkor már három napja nem evett.
Megkapta az esélyt: a jobb keze vagy a Fal.
Kikérdeztem a parancsnokot mindegyikükről.
Lenyűgöző történetek.
Azért gyűlölnek, mert jobb vagyok náluk.
Szerencse, hogy egyiküket sem olyan oktatta, mint a fegyvermestered.
Nehéz elképzelni, de egyikük sem fogott még kardot,
mielőtt idejöttek.
Az öcséd, Bran...
felébredt.
A puszta ötletet, hogy a királyné öccse
megpróbált megölni egy fiút, árulásnak tekintenék.
Van bizonyítékunk. Nálunk van a penge.
Amiről Lord Tyrion azt mondhatja, hogy ellopták.
Az egyedüli ember, aki mást mondhatna, nem maradt torka,
hála a fiad farkasának.
Petyr megígérte, hogy segít kideríteni az igazságot.
Olyan, mintha az öcsém volna.
Sosem árulná el a bizalmamat.
Megpróbállak életben tartani, az ő érdekében.
Be kell valljam, ostoba feladat,
de sosem voltam képes nemet mondani a feleségednek.
Ezt nem felejtem el.
Igaz barát vagy.
Ne mondd el senkinek, különben annyi a jó híremnek.
- Hogy lehettél ilyen ostoba? - Nyugodj meg!
Csak egy gyermek. Tíz éves.
- Mire gondoltál? - Ránk gondoltam.
Egy kicsit késő emiatt aggodalmaskodnod.
- Mit mondott nekik a fiú? - Semmit.
Nem mondott semmit. Nem emlékszik semmire.
Akkor miért dühöngsz?
Mi van, ha elkezd emlékezni?
Ha elmondja az apájának, mit látott...
Majd azt mondjuk, hazudik. Azt mondjuk, álmodott.
Azt mondunk, amit akarunk.
Egy tízéves fiú eszén csak túljárhatunk.
- És a férjemén? - Háborút indítok ellene, ha kell.
Balladát írnak majd rólunk.
"Háború Cersei pinájáért"
- Eressz! - Soha.
- Eressz el! - A fiú nem fog beszélni.
Ha mégis, megölöm.
Őt, Ned Starkot, a királyt, minden egyes embert,
amíg csak te meg én maradunk az egész világon.
Bár láthatnám a lányokat!
- Túl veszéles. - Csak egy pillanatra.
Amíg nem tudjuk, hogy kikkel állunk szemben...
Tudom, hogy ők tették, Ned. A Lannisterek.
Érzem a csontjaimban.
Kisujjnak igaza van.
Nem jutok semmire bizonyíték nélkül.
És ha megtalálod a bizonyítékot?
Akkor Robert elé viszem,
és reménykedek, hogy még az az ember, akit ismertem.
Vigyázz magadra az úton, jó?
A vérmérsékleted veszélyes lehet.
Az én vérmérsékletem? Az istenekre,
majdnem megölted Kisujjt tegnap.
Még mindig szeret téged.
Tényleg?
Most menj!
Igen, rég volt már.
De még emlékszem minden arcra.
Emlékszel az elsődre?
Hát persze, Felség.
Ki volt az?
Egy tyroshi.
Sosem tudtam meg a nevét.
Hogyan ölted meg?
Dárdával átszúrtam a szívét.
Gyors halál.
Szerencsés vagy.
Az enyém valami Tarly-fiú volt Napföld ostromában.
A lovamat lenyilazták, úgyhogy kénytelen voltam átgyalogolni a sáron,
Futva jött felém, ez a bolond, előkelő legény.
Azt hitte, véget vethet a lázadásnak a kardja egyetlen suhintásával.
A földhöz vágtam a pörölyömmel.
Az istenekre, de erős voltam akkoriban!
Betörtem a mellvértjét.
Valószínűleg minden bordáját eltörtem.
Fölé álltam, a pöröly a levegőt szántotta,
pont mielőtt lecsaptam volna vele, felordított: "Várj!"
"Várj!"
Azt sosem mesélik el, hogy ilyenkor összeszarják magukat.
Ez a rész mindig kimarad a hősi énekekből.
Ostoba kölyök!
Tarlyk pedig fejet hajtottak,
mint mindenki más.
Időzhetett volna a csatatér szélén az okosabbakkal,
és ma a felesége tenné nyomorulttá az életét,
a fiai lennének hálátlanok,
és minden este felkelne háromszor,
hogy vizeljen. Bort még!
Lancel. Az istenekre, milyen hülye neved van!
Lancel Lannister.
Ki adta neked ezt a nevet? Valami dadogós féleszű?
Mit csinálsz?
- Kiürült, Felség. - Hogy érted azt, hogy kiürült?
- Nincs benne több bor. - A kiürült ezt jelentené?
Akkor hozz még!
Mondd a kuzinodnak, hogy jöjjön be!
Királyölő!
Befelé!
Körülvesznek a Lannisterek.
Ha behunyom a szemem, a szőke hajukat látom
és a pedáns, önelégült arcukat.
Ez sérti a büszkeséged, mi?
Állsz kint, mint egy dicső őrszem.
Jaime Lannister, a hatalmas Tywin fia...
arra kényszerül, hogy becsukja az ajtót, míg a király
eszik, iszik, szarik és lányokat hág.
Nos, rajta!
Háborús történeteket mesélünk.
Kit öltél meg először, leszámítva az öregeket?
A Testvériség egyik törvényenkívülijét.
Ott voltam azon a napon.
Csak fegyverhordozó voltál, 16 éves.
Te pedig Simon Toyne-t ölted meg egy hárító riposzttal.
A legjobb mozdulat, amit valaha láttam.
Toyne jó harcos volt, de híján volt az állóképességnek.
A törvényenkívülid...
mondott valamit a halála előtt?
Levágtam a fejét, úgyhogy nem.
És mi van Aerys Targaryennel?
Mit mondott az Őrült Király, amikor hátba döfted?
Eddig sosem kérdeztem.
Árulónak nevezett?
Kegyelemért könyörgött?
Csak azt mondta, amit már órák óta hajtogatott,
"Égjen mind!"
Ha ennyi lenne, Felség...
A dothrakiak megveszik a rabszolgákat?
Ők nem hisznek a pénzben.
A legtöbb rabszolgát ajándékba kapják.
- Kitől? - Ha egy várost uralsz,
és látod a közeledő hordát, két választásod van:
sarcot fizetsz, vagy harcolsz.
Sokak könnyen döntenek.
Persze, néha még ez sem elég.
Néha a Khal sértve érzi magát a kapott rabszolgák száma miatt.
Azt hiheti, hogy a férfiak túl gyengék, az asszonyok túl csúnyák.
Néha úgy dönt, hogy a lovasai nem harcoltak egy jót hónapok óta,
és gyakorlásra szorulnak.
Mondd nekik, hogy álljanak meg!
Meg akarod állítani az egész hordát?
Meddig?
Amíg nem parancsolok másképpen.
Tanulsz királynéként beszélni.
Nem királynéként.
Khaleesiként.
Álljon meg a Khas!
Hogy merészelsz!
Te adsz parancsot nekem? Nekem?
Nem parancsolsz a sárkánynak. Én vagyok a Hét Királyság ura.
Nem parancsolgatnak nekem a barbárok
sem a szajháik. Hallod?
Rakharo kérdezi, szeretnéd-e holtan látni, Khaleesi?
Nem.
Rakharo szerint fülét kellene venned,
- hogy tiszteletre tanítsd. - Kérlek, kérlek, ne bántsd!
Mondd neki, hogy ne essék bántódása.
Mormont! Öldd meg ezeket a dothraki kutyákat!
A királyod vagyok!
Visszatérhetünk a Khalasarhoz, Khalessi?
Te sétál.
Itt akartam lenni, amikor először meglátod.
- Reggel elmegyek. - Elmész?
Én vagyok az Első Felderítő.
A munkám odakint vár.
- Kellemetlen jelentéseket kaptunk. - Miféle jelentéseket?
Olyanokat, amelyeknek nem szeretnék hinni.
Kész vagyok. Nem hagylak cserben.
Nem jöhetsz.
Nem vagy felderítő, Jon.
- De jobb vagyok mindegyik... - Senkinél sem vagy jobb!
Itt...
az ember azt kapja, amit érdemel,
amikor kiérdemelte.
Majd beszélünk, amikor visszatértem.
- Egy medve golyóit. - Te most viccelsz!
És az agyát, a beleit, a tüdejét és a szívét,
mégpedig a saját zsírjában megsütve.
Amikor több száz mérföldre északra vagy a Faltól,
és egy hete ettél utoljára, semmit sem hagysz a farkasoknak.
És milyen íze van a medve golyóinak?
Kicsit rágós.
És te, uram? Mi a legfurcsább dolog, amit valaha ettél?
A dorne-i lányok is számítanak?
Szóval... járod a Hét Királyságot,
begyűjtöd a zsebmetszőket és lótolvajokat,
aztán idecibálod őket mint lelkes önkénteseket?
Bizony.
De nem mindegyikük csinált rossz dolgokat.
Néhányuk csak szegény ördög, aki rendszeres táplálékra vágyik.
Mások meg nemesi ivadékok, akik a dicsőséget hajszolják.
Jobb esélyük van ételt kapni, mint dicsőséget szerezni.
Az Éjjeli Őrség csak egy vicc számodra, ugye?
Tényleg azok lennénk, Lannister?
Egy seregnyi sült bolond, feketében?
Nem is vagytok annyian, hogy sereget alkossatok,
és Jorentől eltekintve egyikőtök sem vicces igazán.
Remélem, elláttunk néhány jó történettel,
amiket elmesélhetsz majd Királyvárban.
De csak hogy tudd,
miközben iszogatod a borod odalent,
és szórakozol a bordélyokban...
a fiúk fele, akiket edzeni láttál, meghal a Falon túl.
Lehet, hogy a vadak fejszéje által,
esetleg betegségben,
de az is lehet, hogy egyszerűen a hidegtől.
Fájdalmak közt fognak meghalni.
És mindezt azért, hogy a hozzád hasonló pufók kis uraságok
békében és kényelemben élvezhessék a nyári délutánokat.
Szerinted is pufók vagyok?
Nézd, Benjen... hívhatlak Benjennek?
Hívj annak, aminek csak akarsz.
Nem tudom, mit tettem, hogy így megsértettelek.
Sokra tartom az Éjjeli Őrséget.
Sokra tartalak téged is, mint az Első Felderítőt.
Tudod, a bátyám egyszer azt mondta,
hogy semmi sem számít igazán, amit a "de" előtt mond ki az ember.
De...
nem hiszem, hogy óriások, vámpírok vagy Mások
rejtőznének a Falon túl.
Úgy vélem, az egyetlen különbség köztünk és a vadak közt az,
hogy amikor a Fal felépült, a mi őseink történetesen a jobbik felén éltek.
Igazad van.
A vadak nem különböznek tőlünk.
Talán egy kicsit nyersebbek.
De hús-vér emberek ők is.
Tudom, hogy kell levadászni és megölni őket.
Nem a vadak miatt vannak álmatlan éjszakáim.
Sosem jártál még a Falon túl,
úgyhogy ne mondd meg nekem, hogy mi van odaát!
Alászállsz?
- Minden jót, tarts magad melegen! - Érezd jól magad a fővárosban, testvérem!
Mindig azt teszem.
Szerintem kezd megkedvelni.
- "Alászáll"? - Igen.
Bemegy az alagútba, aztán a másik oldalon jön ki.
Elmegy a Falon túlra egy-két hónapra.
Te pedig szintén Királyvár felé tartasz.
Igen, holnapután indulok.
Az önkénteseim felét az ottani börtönben szedem össze.
Legyünk útitársak! Jól jönne a valamirevaló társaság.
Én... az út piszkosabbik felén utazom, uram.
Ezúttal nem.
A legjobb várakban és fogadókban szállunk meg.
Senki sem utasít vissza egy Lannistert.
At dzsakar?
Athjahakar.
Ath dzsa haker.
Athjahakar.
Igen, Khaleesi.
Mit csinálsz?
Mikor véreztél utoljára, Khaleesi?
Változol, Khaleesi.
A Nagy Csődör áldása!
Egy lovas számára a görbe penge jó dolog, könnyebb kezelni.
Jó fegyver egy dothraki számára.
De egy embert teljes vértezetben...
shori tawakof
az arakh nem ütné át az acélt.
A pallosnak ebben rejlik az előnye.
Arra tervezték, hogy átszúrja a vértet.
A dothrakiak nem viselnek acélruhát.
- Páncélt. - Páncélt.
A páncél... az embert...
- Vroz? - Lelassítja.
- Ez igaz,
de életben is tartja.
Az apámtól tanultam meg harcolni.
Ő azt tanította, hogy a sebesség legyőzi a méretet.
Hallottam, hogy az apád híres harcos volt.
Khal Bharbo vérlovagja volt.
És a te apád, Andalok fia Jorah? Ő is harcos volt?
Most is az.
Nagy tiszteletnek örvend,
én pedig elárultam.
A Khaleesi valami mást szeretne enni ma este.
Ölj le néhány nyulat!
Itt nincsenek nyulak.
Akkor keress kacsát, szereti a kacsahúst.
Láttál erre kacsát, némber? Nincs itt se nyúl, se kacsa.
Van neked szemed a fejeden? Van?
Akkor kutyát! Kutyát láttam eleget.
Nem hinném, hogy kutyahúst akarna enni.
A Khaleesinek gyermek van a hasában.
Igaz! Nem vérzett már két hónapja.
Kezd duzzadni a pocakja.
A Nagy Csődör áldása!
Nem akar lóhúst enni.
Szólok a fiúknak, hogy vágjanak le egy kecskét vacsorára.
El kell lovagolnom Qohorba.
Vaes Dothrak felé lovagolunk.
Ne aggódj! Utolérlek benneteket.
Egy hordát könnyű megtalálni.
Ne állj olyan megkövülten!
Mozgó célpontot nehezebb eltalálni.
Rád ez nem vonatkozik. Te túl sokat mozogsz.
Nekem elég kinyújtanom a kardomat, a többit úgyis elvégzed helyettem.
Hány telet láttál, Lord Tyrion?
Nyolcat... nem, kilencet.
Mind rövid volt?
Azt mondják, a tél születésemkor három évig tartott, Aemon mester.
Ez a nyár kilenc évig tartott.
De azt jelentették a Fellegvárból, hogy a napok egyre rövidebbek.
A Starkoknak végül igaza lesz:
közeleg a tél.
De ez most hosszú lesz,
és sötét dolgok érkeznek majd vele.
Egyre több vadat fogunk el minden hónapban. Délnek menekülnek.
A menekülők azt állítják, látták a Másokat.
A lannisporti halászok pedig azt állítják, sellőket láttak.
Az egyik felderítőnk megesküdött, hogy látta, amint megölték a társait.
Egészen addig a pillanatig ragaszkodott az esküjéhez,
amíg Ned Stark le nem csapta a fejét.
Az Éjjeli Őrség az egyetlen,
ami a birodalom és a Falon túli világ között áll.
És az is képzetlen fiúk és megfáradt öregemberek seregévé vált.
Már az ezret sem érjük el.
Nem tudunk embert küldeni a többi erődbe a Fal mentén.
Nem tudunk rendesen őrjáratozni a vadonban.
Arra is alig elegek a tartalékaink, hogy felfegyverezzük az embereinket,
- és hogy enni adjunk nekik. - A nővéred a király oldalán ül.
Mondd meg neki, hogy segítségre szorulunk!
Amikor végül eljön a tél,
az istenek óvjanak bennünket, ha nem állunk készen.
Fiú lesz.
Honnan tudod?
Egyszerűen... tudom.
Sajnálom, hogy elmész, Lannister.
Vagy én, vagy a hideg...
márpedig ez nem nagyon akar elmúlni.
Megállsz Deresben dél felé haladva?
Előreláthatóan igen.
Az istenekre mondom, nincs sok pehelypaplanos ágy innen Királyvárig.
Ha találkozol az öcsémmel, Brannal,
mondd meg neki, hogy hiányzik.
Mondd meg neki, hogy meglátogatnám, ha tudnám.
Természetesen.
Sosem fog járni többé.
Ha már kripli lesz az emberből,
még mindig jobb, ha gazdag kripli.
Vigyázz magadra, Havas!
Ég veled, uram!
Elkéstél, fiú!
Holnap délben itt legyél!
Ki vagy te?
A tánctanárod,
Syrio Forel.
Holnap majd el fogod kapni.
Most pedig vedd fel!
Nem így kell, fiú!
Ez nem pallos, hogy két kézzel kelljen megforgatni!
- Túl nehéz. - Annyira nehéz, amennyire kell,
hogy erőssé tegyen.
Pont jó.
Egy kéz, nem is kell több.
Most pedig rosszul állsz.
Fordítsd oldalra a tested!
Így.
Nos...
Vékonyka vagy. Az jó.
Kisebb célpont.
Most pedig a fogás... hadd lássam!
Igen.
A fogásnak finomnak kell lennie.
Mi van, ha leejtem?
Az acél a karod része kell legyen.
Le tudod ejteni a karod részét? Nem!
Kilenc éven át volt Syrio Forel a braavosi tengerúr első kardja.
Ismeri a dörgést. Te csak figyelj rám, fiú!
Lány vagyok.
Fiú, lány... kard vagy,
ennyi az egész.
Így kell fogni.
Nem harci szekercét markolsz!
- Hanem... - A Tűt.
Úgy ám!
Most pedig elkezdjük a táncot.
Ne feledd, gyermek,
nem a westerosiak tánca, amit tanulunk,
a Lovagok Táncát,
a vagdalkozást és csapdosást.
Ez a braavoiak tánca...
a Víz Tánca.
Ez sebes...
és hirtelen.
Minden ember vízből áll,
tudtad ezt?
Ha megszúrod őket,
kifolyik a víz, és meghalnak.
Most pedig próbálj megszúrni!
Fel!
Halott.
Halott!
Nagyon halott.
Gyere!
Ismét, gyorsabban!
twitter.com/Merthinsub twitter.com/halamita