MONSUNO 20. epizód
-Bren, mennyi ideig tervezed még a fejedet abba a lyukba lógatni?
Nem mintha nem élvezném, hogy nem hallom a hangod.
-Minden a megfelelõ technikán múlik. Kivárom a tökéletes pillanatot,
mielõtt lépnék, azt a tünékeny pillanatot, amelynek...
-Kész idõpocsékolás! Megmutatom, hogy kell ezt csinálni!
-Hé! Elloptad a halamat!
-Persze, nyugi Pinocchio! -Kit nevezel te Pinocchiónak?
Mi a...? Áú!
-Beyal meg mit csinál? Várj!
Van egy még jobb kérdésem. Mégis kivel beszélget?
-Én megmondtam, skacok! Csakis idõ kérdése volt,
hogy a kis szerzetesünkbõl mikor válik mellettünk kis eszementté.
-Chase, beszélnünk kell.
-Mi bajod van, szerzeteske? Tökre le vagy sápadva.
Mintha szellemet láttál volna. -Igen, igazad van.
Valóban láttam...valami igazán csodálatosat.
De nem szellem volt. Határozottan nem szellem.
Az anyukádat láttam, Chase. Aki igenis életben van.
-Az anyukám? Mégis él?
-Elnézést Charlemagne fõparancsnok asszony!
-Élet. -Mit akar, parancsnok?
-Találtunk valamit. Titkosított mobiltelefon-használat nyomait az
Öt törzs völgyében történtek során. Valaki használta odabent a telefonját.
-Csakis Jeredy Suno-val beszélhettek.
Nyomozza le azt a telefont! -Igen, asszonyom!
-Beyal, te meg mirõl beszélsz? -Ne vedd túl komolyan, Chase!
Szerintem mindössze csúnyán megfagyott az agya.
-Nem, nem fagyott meg az agyam. És nagyon sok mindent láttam, Chase.
-Az anyukámat is? Beyal, mit mondott neked?
-Az anyukád aggódik a biztonságod miatt.
Azt akarja, hogy térj le arról az útról, amelyen most jársz.
Ugyanis nem vár rád semmi más, csakis veszély.
-Ez minden? Ennyit szedtél ki belõle?
Azt nem árulta el, hogy hol volt mindeddig,
vagy miért nem a saját fiával beszélt inkább helyetted?
Semmi ilyesmit? -Chase, azt hiszem,
ezekre a kérdésekre az édesapád tudna válaszolni.
-Az apukám? Vagyis õ tudta? Õ tudta, hogy anya életben van?
Mindvégig tudta? Az apám?
Ember, kértelek, hogy áruld el, amit tudsz az apámról!
Hogy bízz bennem, és hogy ne játszd a játékaidat!
Egyik esélyt kaptad a másik után, mert a barátom vagy!
De ebbõl most már elegem van. Megváltoznak a játékszabályok.
Mert ha az anyukám életben van, arról apának is tudnia kell.
-Nem tudom, hogy mirõl beszélsz. -Tudni akarom, hol van!
Mondd meg, hol az apám! -Nyugodj már meg, öcsisajt!
Semmit sem tudok a családi balhéitokról!
-Tudsz te mindenrõl! És most el is fogod mondani nekem az összes infót!
-Elég!
-Ezt meg mégis mire véljem? Mi bajod van, haver?
-Hogy mi a bajom? -Valószínûleg az a baja,
hogy a csapatunk egyik tagja már a kezdetektõl elárulja õt.
Dax! Gyerünk már! Mondd meg, hogy hol találjuk az apukáját!
-A csudába is! Magadtól sosem fogod megtalálni. Menjünk!
Bízzátok rám az ügyet.
-Hahó! Ott vagyunk már? Megfõ a halacskám ebben a nagy hõségben!
-Kérlek nyugtass meg, hogy nem tetted zsebre azt a halat.
-Az öregedet odafent találod meg.
Mi van? Nem kamuzom! Kapós lett a faterod.
Biztosra kellett mennünk, hogy senki se zargassa.
-Mennetek? Hát ez meg honnan jött? Eddig nem is ismerted,
most meg már öri barik vagytok?
-Chase! Koncentráljunk a feladatunkra!
Menjünk, keressük meg az apukádat!
-Hûha, ez durva!
-Erõsen fogjatok rá a kötélre! Nem lesz könnyû az út.
-Sikerült!
-Kicsi Suno, ne! Állj meg! Egy lépést se tegyél!
-Belépés engedélyezve.
-Jól van, kopogtassunk be.
-Dax, el kell mondanod, hogy mi folyik idefent!
-Nem tehetem, mert hát fogalmam sincs róla.
-De öcsisajt, hamarosan rájöhetsz magad is.
-Mit szeretnél, Dax? Chase!
Te meg hogyan...hogy kerültetek ide? -Bocsi, rám ne nézzen, doki.
A fia feje fából van, mint a magáé. -Megegyeztünk egymással, Dax.
El tudod képzelni, hogy mekkora kárt okoztál?
-Tudja mit? Elegem van ebbõl a folytonos,
Suno-féle piszkálódásból. Én kiszálltam!
Chase a maga fia. Csináljon vele amit akar.
-Apa! Beszélnünk kell! Méghozzá most.
Srácok, magunkra hagynátok?
-Chase, örülök, hogy látlak, fiam. -Nem, nem, várj!
Elõször beszélnünk kell valamirõl. Én bíztam benned, apa.
Azt mondtad, hogy közöttünk soha nem lesznek titkok.
Hogy számíthatunk egymásra. -Komolyan mondtam, fiam.
Mindez most még inkább igaz, mint eddig.
-Te aztán hihetetlen vagy! Hogy vagy képes a szemembe nézni,
és hazudni? Rezzenéstelen arccal.
Apa, mikor mondod el az igazat? -Chase, mégis mi ez az egész?
Mirõl beszélsz? -Arról beszélek,
hogy a kis titkod végül mégis napvilágra került.
Képzeld, tudom, hogy anya még életben van.
-Roppant érdekes. Vagyis még egy Suno került fel a listánkra.
De egyelõre ne vegyük le a szemünket a célpontról.
Kerítsék végre kézre Jeredy Suno-t!
-Tudtam, hogy egyszer eljön ez a nap.
De azt hittem, tõlem fogod hallani az igazat.
-Hát már nem vagyok kisgyerek, apa. Bõven lett volna idõd mindent elmondani.
De látom, a titkaidat sokkal fontosabbnak tartod, mint a fiadat.
-Dehogy, Chase! Mindig is te voltál a legfontosabb.
Minden azért történt, mert fontos vagy nekem.
-Persze! Hát elég érdekesen próbáltad bizonyítani.
Elõször elszakítasz anyától, aztán meg ellöksz saját magadtól,
mert bujkálni van kedved. -Nem löktelek el magamtól, fiam.
És az anyád volt az, aki elhagyott bennünket.
Eltûnt, méghozzá egyik napról a másikra.
Éveken keresztül voltam a nyomában. Mindent megmozgattam,
hogy hazahozhassam õt. Hinned kell nekem, fiam!
-De hát ennek nincs értelme! Badarság az egész.
Miért hagyná el a családját? Miért ment el csak úgy?
-Szerintem nem volt választási lehetõsége.
-Ezzel meg mire célzol? Nem volt választása? Miért?
Azt mondod, hogy valaki elrabolta?
-Miért nem tanulok soha semmibõl? A Monsuno-val kapcsolatos munkám
elõször tönkretette a házas életemet, most meg már tõled is elválaszt.
-Hé, apa! Nyugodj meg! Nyugodj meg szépen!
Semmi baj. Nincsen semmi baj. Simán tudtam gondoskodni magamról.
-Tudom. És nagyon büszke vagyok rád. De Chase, van itt még valami.
A Monsuno energiáról van szó. Teljesen elszabadult.
Mintha önálló akarata lenne. Egyre növekszik.
Egyre mélyebbre hatol a bolygó közepéig.
Mostanra már csillagászati méretû erõvel töltekezik,
és elõbb-utóbb el fog szabadulni. Ha nem jövök rá,
hogyan állíthatnám meg, akkora robbanás vár ránk,
amilyet elképzelni sem tudunk. Darabjainkra fogunk szakadni.
A földünkbõl Monsuno energiával teli aszteroidák lesznek,
amelyek a galaxisban száguldoznak. Hozzánk is így jutottak el.
Mintha pitypang magvait fújták volna hozzánk a kozmikus szelek.
De ha van bármi esélyem megállítani a folyamatot,
akkor rád is szükségem lesz, Chase. Szeretném, ha...
-Chase! -Ki kell juttatnunk innen apámat!
Gyerünk, apa!
-Engem elvihettek, de fiamhoz nem érhettek hozzá!
-Nem kérdeztünk, Suno! Azt visszük el, akit akarunk.
-Akkor ehhez mit szóltok? -Dax, állj, ne csináld!
Itt nincs elég hely a harchoz! -Durr bele, elõ!
-Kapjátok el Jeredy Suno-t, õ a legfontosabb!
-Igen uram!
-El a kezekkel! -Apa!
Jaj ne! Skacok, muszáj eltûnnünk innen, mielõtt beomlik a barlang!
Futás! Most!
-Megkattantál, Dax? Ekkora helyen akartál harcolni?
Mindenkit ki akarsz nyuvasztani? -Durr bele, vissza!
Legalább nem kerültünk a S.T.O.R.M. markába.
-Mi nem, de az apám igen.
-Ahogy mondod. Soha nem lett volna szabad idehoznom egyikõtöket sem.
-Nahát, szóval már Chase a hibás? -Barátaim!
Kérlek, felesleges egymásra mutogatnunk.
Egységesebbnek kell lennünk, mint valaha.
Máskülönben soha nem hozzuk haza Chase édesapját.
-Egy dologban igazad van, Beyal. Ki kell szabadítanunk apát.
De hogy hazahoznánk... már azt sem tudom, hol van az otthonom.
-Srácok, alig fél percünk maradt, mielõtt Bio Csóva kifulladna.
-Jól van, ki következik? -Én vállalhatom újra.
-Légtornász, elõ!
Bio Csóva, vissza!
-Chase, biztos vagy benne, hogy jó irányba tartunk?
Nem úgy néz ki a környék, mint ahogy kellene neki.
-Hogyne, szerintem határozottan jó irányba tartunk.
-Jól van, és mi a terv, Chase?
-Dax szélsebesen odaszállít minket közvetlenül a lopakodók alá.
Csók, elõ!
-Pöröly mén, elõ!
-Figyelem, minden egység készüljön a kényszerleszállásra!
-Trey parancsnok, megtudhatnám, mi folyik itt?
-A katonák szerint elszállt az egyik motorunk,
de szerintem súlyosabb a gond.
-Nahát Chase Suno, tele vagy meglepetésekkel, nem igaz?
-Nem a megfelelõ családdal kezdtél ki, Charlemagne!
Nem mozdulok, amíg el nem engeded apámat!
-Ebben az esetben azt hiszem, megígérhetem,
hogy sehová sem kell menned. Soha többé.
Fekete vész, elõ!
-Aranyszarv, elõ!
-Gyors csapás! -Durr bele!
-Pengepók! -Elõ!
-Fekete vész, hangzivatar!
-Gyerünk, Pengepók! Használd az elemi bástyát!
-Gyors csapás, elterelõ tûzzár!
Gyerünk, Villanó szárny!
-Pöröly mén, Ketrecpajzs!
-Ostromhegy, plazmasorozat! -Csók, energiatevékenység!
-Srácok, itt az ideje, hogy magasabb fokozatra kapcsoljunk!
Ez ugyanis csak egyféleképpen végzõdhet!
-Durr bele, nyomkövetõ gránát!
-Rajta Pengepók, bénító lövedék!
-Pöröly mén, dörgõ roham!
-Ostromhegy, nagyfeszültségû ágyú!
-Csók, toroktüzet neki!
-Suronycsapás!
-Ragyogó smaragdzápor!
-Szent telitalálat! -Apa!
-Chase, mondd, mire vársz még? Innen már megoldjuk nélküled.
Szabadítsd ki apukádat!
-Csók, vissza!
Srácok, behatolok. Aztán sietek is vissza.
-Ügyes voltál, Gyors csapás! -Kezdenek untatni az egyenruhások.
Mit szóltok, ne intézzük el õket? -Ez az! Végre megtaláltuk a közös hangot!
-Nem ijedek meg pár kölyöktõl, gyerünk!
-Gyors csapás, villanó sikoly!
-Gyerünk, Pengepók! Meredek sortûz!
-Remélem felkészültetek egy kis földrengetésre.
-Ti látjátok Chase-t? -Nem, innen nem az igazi a kilátás.
-Bren! Ennél jobban nem tudsz a szájukba mászni?
-Ügyesek voltatok! Pedig már-már bûntudatom volt, amiért leléptem.
-De nagy a szád! Lemostuk õket a színrõl.
-Azt hiszem, tényleg tudtok valamit. Én meg végig azt hittem,
hogy ha nem lennék, tiszta bénák lennétek.
-Hé! Fényezgeted még az egódat, vagy kitaláljuk, hogyan tovább?
-Ne aggódj folyton, Jin. Már megvan a kiút.
El sem hiszem, hogy itt akarsz hagyni.
Már megint. -Nem hagylak itt, Chase.
Még visszatérek. De nem hagyhatom abba a munkámat.
Tudod, milyen fontos. -Tudom. Azt hiszem.
Apa, sajnálom, hogy olyan csúnyán beszéltem veled.
-Fiam, neked semmit sem kell sajnálnod.
Minden az én hibám. Én voltam az, aki elindította a Monsuno õrületet.
De én leszek az is, aki pontot tesz az ügy végére.
Segíthetek! Szeretnék segíteni! Hadd segítsek!
-Már így is sokat tettél! Nem állhatnék most elõtted,
ha te nem lennél. De kérlek bízz bennem, Chase.
El kell engedned, hogy be tudjam fejezni a munkámat.
Ha végeztem, visszajövök, megígérem.
Aztán pedig közösen megkeressük édesanyádat.
-Jó! Rendben! Jól hangzik!
Hiszek neked, apa!
-Szuper, akkor ennyi volt, mese volt.
Hátradõlünk, és szépen megvárjuk, hogy az öreged visszajöjjön.
-Még mit nem, Bren! Szerintem igenis mennünk kellene valahova.
Valahol nagy feladat várhat ránk. Valakinek mindig szüksége lesz a mi segítségünkre.
-Jaj ne már! Annyira tudtam, hogy ezt fogod mondani.
-Bölcsen szóltál, Chase! Mindig hallgass az ösztöneidre!
Azok megsúgják, hol lesz ránk szükség.
-Hallod, John? Nem bánnám, ha itt lennél,
és segítenél kihúzni apát a pácból. Te mindig tudod, mit kell tenni.
-Milyen a víz, Észparancsnok? Szeretnéd esetleg,
hogy még jobban felmelegítsem neked?
MONSUNO 20. epizód