Emlékezni kéne november ötödikére.
A lőporos gaz merénylőt,
bár árulás a vétke,
feledni mi végre.
Áldott vagy te az asszonyok között, s áldott a te méhednek gyümölcse...
Guy Fawkes, Guy, kinek terve volt az, királyt s parlamentet felrobbant.
A pincében hatvan hordót töltött meg,
hogy a jó öreg Angliát megdöntse.
Elkapták, Istennek hála, egy lámpással és gyufával.
- Éljenezzünk, éljenezzünk! - Szóljon a harang is hát!
Éljenezzünk, éljenezzünk! Isten óvja a királyt!
Jól van, megvolt a móka. Vigyék innen a feketéket!
Csak most kezdődik a móka, Mr. Van de Heyden.
Normális a barátnője? Beszéljen vele, térítse észhez!
Maga mit ért "ész" alatt?
Emlékezni kéne november ötödikére. A lőporos gaz merénylőt,
Bár árulás a vétke, feledni mi végre.
- Hoznod kellett volna kabátot. - Inkább tűzálló kabátot.
Maradj itt!
- Mi a baj? - Az engedélyem nélkül vannak itt ezek a gyerekek.
Nem ő tehet róla.
Semmi baj, Gracie. Csak szórakozik egy kicsit.
Mary! Mary, ideje indulni. Nem láttad Emmát?
Mary?
- Gracie! - Jól van, semmi baja.
- Maradjatok itt! - Gyere, menjünk arra!
- Ó, nem! - Fegyver van nála.
Emma!
- Kapjuk el! - Hé, Tommy, a lámpát!
Öljék meg a gazembert!
Most megkapod a magadét!
Adj neki egyet!
The Doctor Blake Mysteries 3x3 Itt és most
Fordította: Zire
Hagyjon békén! Engedjen el!
Befelé, te fekete korcs! És pofa be!
- Már éppen ideje volt, doki. - Bill Hobart!
- Úgy örülök, hogy visszatért! - Doki, ott van a holttest.
Ne hagyd hablatyolni, Davis! Akkor egész éjjel itt leszünk.
- Gondolom, ő a... - Gyilkos, ja.
Még csak gyerek.
16 éves, Winston Cummings. Az árvaházban él.
Istenkém!
Már elmondtam, amit tudok. Most haza kell vinnem a gyerekeket.
- Segítsek visszavinni őket? - Nem kell. Gyere, Mary, indulunk!
Mary! Gyere, Gracie!
Bolond ez a lány.
Nem kellett volna elhoznia a gyerekeket.
Emma Kenneally, 22 éves. Lelőtték.
Úgy tűnik, Charlie. Gondolom, nálad van a fegyver.
Á, Luger PO8.
Nagyon gyakran adtak Lugert veteránoknak.
Hogy juthatott ilyesmihez?
Egy kissé még fiatal a szolgálathoz.
Ott találtam pár használt töltényhüvelyt.
Itt.
Itt sütötte el a fegyvert.
Nézd, Charlie, ez tökéletes fedezék!
- Van nálad a zseblámpa? - Igen.
Á, igen. Szerintem a támadó nem állt, hanem térdelt.
Ha egy jobbkezes térdelő helyzetből lő, a jobb térdét általában a földre teszi,
és előre teszi a bal lábát. Látod?
Na már most, ahogy elnézem a talajon lévő benyomatot,
szerintem éppen az ellenkező eset áll fenn.
- Szerintem a támadó balkezes. - Értem.
Ott pedig találtunk egy harmadik töltényhüvelyt.
- Szóval három lövés volt? - Igen.
Pontosan itt.
- Látta valaki őt lőni? - Nem.
Bocsáss meg, Charlie, de képzeld el a következőt!
Itt vagyok fedezékben a sötétben.
Térdelek, lövök, eltalálom a célszemélyt.
Mi a fenéért mennék ki innen a fénybe, és mi, lőnék még egyet?
- Talán a máglyába akarta dobni a fegyvert. - Ugyan!
Lucien, ha itt végzett, megköszönném, ha hazavinne.
Igen, Mattie, természetesen!
- Megsérültél. - Nem ez semmiség, csak égés.
Az nem semmiség. Hadd hozzalak rendbe!
Az egyik percben még énekeltek és táncoltak az emberek,
aztán hirtelen volt egy robbanás.
- És ekkor Emma hol volt? - Szem elől tévesztettem.
Elment beszélni Winstonnal, aztán mikor legközelebb láttam...
Igen. Azért örülök, hogy te jól vagy.
Még mindig nem értem, miért lőtte volna le Winston Emmát.
Felnézett rá. Inkább tetszett neki.
Tényleg? Emma tudott róla?
Kihasználta.
Nocsak, gyorsan mennek itt a dolgok.
Utasítottak, hogy kezdjem el maga nélkül.
Az új főnöke, a főfelügyelő zargatott a jegyzőkönyv miatt.
- Munro felhívta? - Háromszor az elmúlt órában.
- Avasson be! - Van két lőtt seb a mellkas fölső, bal oldalán.
A lövedék a második és harmadik bordaközi résen hatolt be.
Nincs körülötte szaggatottság vagy koromlerakódás.
Az egyik fülbevalóját kitépték, átszakadt fülcimpa.
Úgy látom, nem is olyan régen, és vér van egy letörött körme alatt.
Nincs kimeneti seb. Mindkét töltényt megtaláltam.
Alice, két seb van, nagyon közel egymáshoz.
Két töltény hatolt be a gerinchez nagyon közel.
Nagyon jól lőtt az illető.
A fenébe is! Kijött a gyakorlatból, Blake őrnagy!
Mi a fenét csinál?
Kísérletet végzek.
- Az lett volna a vacsora. - Értem.
- Azt hittem, már nem jó. - Hát, már nem is.
Charlie, nem tudod, volt-e Winstonnak hozzáférése fegyverekhez,
fegyvertanfolyamon, esetleg kadétképzésen?
- Jelenleg semmire sem válaszol, de kétlem. - Miért?
Hát, doki, fekete.
- Sok őslakos katona szolgált, Charlie. - Mit akar ezzel mondani?
Becslésem szerint kb. 22 méterről lőtt.
Bár szerintem hiba nem a tényleges gyilkos fegyverrel tesztelni, de...
Bocsáss meg, összevissza beszélek! Kiváló lövésznek tekintem magam.
Kiképeztek, van tapasztalatom.
Alig tudtam eltalálni bármit is ekkora távolságból,
holott a gyilkos kétszer lőtt gyors egymásutánban.
- Mindkettő célba talált. - Nem semmi.
"Nem semmi"? Ez egy átkozott profi!
- Hé, tűnés az asztalomról! - A maga asztaláról?
Blake, mit keres itt?
Egy másolat Emma Kenneally boncolási jegyzőkönyvéről.
Megkértem a törvényszéki tisztviselőt, egyenesen nekem kézbesítse.
Szívesen megtettem személyesen.
Szeretem szemtől szemben elmondani az ötleteimet. Sokkal személyesebb.
- El tudom olvasni a jegyzőkönyvet. - Igen, persze, ahogy óhajtja.
- De szeretném megnézni Winstont, ha szabad. - Nem látom okát.
Lehet, hogy vannak sérülései, és az én munkám az őrizet alatt
vigyázni az egészségére. Charlie, elkísérnél?
Hobart őrmester, kísérje dr. Blake-et a cellához!
- Winston. - El innen!
Nem kedveli magát, doki.
Winston, orvos vagyok. Lucien Blake-nek hívnak.
- Szeretnélek megvizsgálni, ha szabad. - Maga nem rendőr?
Nem, nem vagyok rendőr.
- Azt mondták, megvertek kissé. - Jól vagyok.
Azért gyorsan megvizsgállak, jó?
Lélegezz mélyeket!
Jó, még egyet!
Szerintem nem törött el semmid. Ez jó jel. Csak zúzódás lehet.
- Hány óra? - Hát, ott van...
- Reggel kilenc. - Még 12 óra.
- Aztán megvádolnak, vagy elengednek. - Te szemtelen dög!
- Ügyvéd akarsz lenni? - Miért is ne?
Mindjárt láthatsz tárgyalótermet, nem te leszel az utolsó felakasztott fekete...
Tudja, egy nap nem tehetnek majd azt velünk, amit csak akarnak.
Egy nap meg fognak fizetni!
- Addig a napig viszont fogd be a feka szádat! - Bill!
Kaptunk egy hívást. Van szemtanúja a lövésnek.
Láttam, ahogy felállt a fáknál.
Volt valami a kezében, aztán két villanás következett.
Honnan tudod, hogy Winston Cummings volt?
- Felismerem azt a rohadt őslakost! - Tommy együtt jár vele iskolába.
Miért nem mondtad el tegnap este, mikor először kihallgattunk, Tommy?
Azt hittem, egy olyan római gyertya tűzijátékot láttam,
tudják, ami színes golyókat lő ki.
Csak később jöttem rá, hogy biztos akkor lőtte le.
Az autóban hallgattál rádiót, amikor ez történt, igaz?
Igen, így van. A Quiz Kids ment.
Hogy láthattad Winstont az autóból, Tommy?
Ez vagy te.
Ez a máglya.
És itt állt Winston.
A rálátásodat teljes mértékben akadályozta a máglya.
Csak az időnket vesztegeted, Tommy.
- Csak segíteni akartam, az egész város tudja, hogy ő a tette! - Semmi gond.
MOUNT CLEAR ÁRVAHÁZ
- Nővér! - Mit akar?
O'Brien kerületi nővérrel találkozom. Beszéltem vele korábban.
- Felajánlottam egy ingyenes vizsgálatot a gyerekeknek. - Csakugyan?
Jó, nagyon jó!
Most már leugorhatsz. Készen állsz?
Egy, kettő, három! Jól van.
Nos, mindegyikükre jellemző a vitalitás hiánya, de vannak egyéb tüneteik is.
Jó lenne néha elmenni a zöldségeshez, és venni pár narancsot.
A madarak tönkretették a gyümölcsfáinkat.
- Azok nélkül kell boldogulnunk. - Igen, persze.
Hát, szia!
Téged is meg kellene vizsgálnom.
A babát már megvizsgálták. Múlt héten.
Frances nővér, kérem, készítse fel őket a kápolnára, köszönöm!
Gyerünk, indulás kifelé!
Akkor végzett is, doktor úr.
Azt hiszem, O'Brien nővér most gyűjti össze az utolsó pár gyereket.
Ez az Emma Kenneally-ügy...
Szörnyű, nem igaz?
Nem tudja, miért akarhatta Winston megölni őt?
Maga rendőr vagy orvos?
Hahó! Ki van ott?
Mary!
Mit csinálsz itt? Ez nem a fiú hálóterem?
Ez Winston ágya.
Gyere, dr. Blake már vár!
- Mattie? - Itt vagyok, doktor úr.
Lépés a szabadság felé Martin Luther Kingtől.
Winstoné.
Úgy látom, büszke fiatalember.
"Tekintsd ezt felhívásnak!"
"Minden jót, EK."
- EK? Elkérhetem? - Persze.
- Tessék. - Köszönöm!
Egy szerelmes levél.
Úgy tűnik, az ifjú Winstonnak nem csak tetszett Emma.
Miért ölt volna meg valakit, akibe szerelmes volt?
- Esetleg ha visszautasította... - Kit utasítottak vissza?
Semmi, Charlie, csak találgatok. Nem ebédelsz velünk?
- Nem, van valahol egy szendvicsem. - A mosogatónál.
- Jean, minden rendben? - Igen, sőt.
Felhívott az ifjabb Christopher.
Úgy tűnik, nagymama leszek.
- Nem igaz! - Gratulálok!
- Csodálatos hír. - Köszönöm! - Micsoda újság, bravó!
Ki a régivel, elő az újjal.
- Veszek egy új postaládát a városban. - Remek.
- Az egyórás betege lesz az. - Jó.
Mrs. Goldsmith, kérem, foglaljon helyet!
Szóval miben segíthetek?
Van egy vágásom, és attól tartok, elfertőződött.
Istenem! Igaza lehet.
Csúnyán fest.
És van benne valami.
- Csak nem háborúban járt? - Tessék?
Ez egy repeszdarab.
Össze kell varrnom, adok helyi érzéstelenítőt. Bírja a tűt?
Meg is van.
Mrs. Goldsmith, mondja csak, az a robbanás...
Nem emlékszik esetleg, hogy Emma lelövése előtt vagy után volt?
Nem, sajnálom, akkor elég nagy zűrzavar volt.
Igen, az biztos. Úgy tudom, a férje ismerte az elhunytat.
Igen, Emma Ian pártfogoltja volt. Tanította a Melbourne-i Egyetemen.
- És idáig követte őt? - Az emberek hajlamosak Ian felé közeledni.
Istenem, biztos le vannak sújtva. És a férje ismerte a fiút, Winstont...
A házvezetőnője volna szíves hívni egy taxit?
- Gyalog jöttem, de nem biztos... - Amúgy is be kell mennem a városba.
- Hazavihetném. - Nem kell, jó a taxi.
Ragaszkodom hozzá. Nem fáradság.
Persze, hogy ártatlan Winston. Ostobaság mást feltételezni.
Ian és Emma sikeres kampánya miatt Winston és Mary bejutott az iskolába.
Mindketten benne voltunk az Őslakosok Jogaiért Ligában.
Keményen küzdöttünk, nyertünk. Az iskola SZM-je dühös volt.
Amiért az ő drága gyerekeik a színes bőrűekkel együtt jártak oda.
Igen, ezzel szerezhetett néhány ellenséget.
Megérte, az a Winston nevű fiú különleges, nagyon okos.
Higgye el, ő lesz az első színes bőrű ügyvéd!
Dr. Blake-nek jobb dolga is van, mint a szónoklatodat hallgatni.
Köszönöm! Nem emlékszik, hogy beszélt volna Emmával a máglya estéjén?
- Nem, sajnálom, eléggé lefoglalt a munkám. - A munkája?
Kulturális antropológus vagyok. Hangfelvételeket készítettem az estéről,
része a pogány rituálékról szóló tanulmányomnak.
Tényleg? Milyen érdekes!
Szerintem is. Nemsokára publikálva lesz, utána nem sokkal nyilván elveszik
majd egy könyvtárban, de így töltöm ki a napjaimat.
Még valamit, ha szabad!
A robbanás, milyen színű volt a láng?
Kék, kékes zöld, miért?
Izzás, Charlie. A hőtől keletkező fény.
A hőtől az anyag forró és izzó lesz,
kezdetben infravöröset bocsát ki, majd vöröset, narancssárgát,
citromsárgát, majd fehér fényt, ahogy egyre melegebb lesz.
- Tudsz követni? - Szerintem ez nem jó ötlet, doki.
Viszont a foszforeszkálás olyan fény, aminek az energiaforrása nem hő,
- hanem vegyszer, Charlie. - Mi a fenét művel?
Épp időben, uraim!
Mi a franc?
- Milyen színű volt, Charlie? - A vége felé egyértelműen kék.
Réz-klorid hozzáadása okozza. Ilyen nincs egy 9mm-es közelében.
Davis, magyarázza ezt meg!
Semmi gond, Charlie. Azt mondták, a fiú lőportól bűzlött.
Okkal, de nem azért, mert elsütött egy fegyvert.
Petárdával játszott, rá fognak jönni, hogy ő csinálta házilag a bombát,
ami tegnap este robbanást okozott a máglyában.
Ezt találtam a tűz hamujában.
Pedig átkutatta azt a tüzet, Davis.
Hozza be a gyanúsítottat! Most rögtön!
Bocsánat, Bill!
- Mesélj erről! - Már mondtam, nem én öltem meg Emma Kenneallyt.
- Nem ezt kérdeztem. - A konzervdobozról beszélünk,
amit megtöltöttél lőporral a kiürített petárdából...
- Ne adjon szavakat a szájába, Blake! - A Guy Fawkes-este.
Jól el lehet vele vonni a figyelmet egy lövés hangjáról.
- Fel akartam kelteni a figyelmet... - Inkább elterelni, nem?
- Biztos okosnak hitted magad. - Nem. - Logikus, van eszed.
Vártál, míg mindenki a robbanásra koncentrál, aztán bumm?
Winston, kapd el!
Esetleg ezt?
Látja? Csak az utolsó pillanatban próbálja meg elkapni.
- Jobb, ha a lényegre tér! - Jó. Winston, szörnyen sajnálom!
Csak még egy teszt, jó?
Mondd el balról jobbra, ki hol áll!
- Hát, maga van középen, de nem... - Nem, nem, rendben van.
Vége, és még egyszer sajnálom, hogy kitettelek ennek!
Nem hordtál még szemüveget?
Nem, sosem volt.
Nem, de tudsz olvasni, szóval közelre jól látsz.
Főfelügyelő, kétszer lőttek gyors egymásutánban,
nagyjából 22 méterről,
hajszál pontossággal, sötétben, mozgó célpontra, mármint...
Kérdezzen meg egy szemészt, ha szükséges!
Ha megvádolja, az ügyvédje biztosan így tesz.
Engedje el!
Várj egy percet, mielőtt elmész!
Ez az apámé volt.
Csak amíg nem kapsz sajátot. Nézzük, hogy áll!
Szerintem remekül.
Tudod, elég veszélyes volt, amit a konzervdobozzal csináltál,
hogy teleraktad puskaporral. Meg is halhattak volna.
Tudja, kik a Wathaurongok?
Az itteni törzsnek a neve.
Hányat lát manapság Ballaratban?
"Elegyengetni egy kihaló faj párnáját." Maguk így nevezik.
Tudja, mi hogy nevezzük? Népirtás.
Tanuljon helytörténetet, doktor, mielőtt kioktat az emberek haláláról!
- Winston! - Winston!
Úgy tudom, a Szülői Munkaközösség volt.
- Hogy vagy? - Jól. Segíthetek? - Igen, két dupla malátawhiskyt, kösz!
Jó napot, doki! Kérsz még tűzijátékot?
Kevin, nem, köszönöm! Egyelőre elegem van a tűzijátékokból.
Ez vicces, tudod, emlékszem, gyerekkoromban ide jártak a szüleid.
Érdekes, nem emlékszem, hogy a szüleimmel jöttem volna ide.
Nem, azt nem mondtam.
Minden pénteken bejöttek ide óramű pontossággal.
Az anyád mákos süteményt rendelt, és az apám megmelegítette neki.
- Minden pénteken? - Igen, annál az asztalnál voltak.
Apám mindig gondoskodott róla, hogy odaülhessenek.
Értem.
Szépen elkapta Winston Cummingst.
Hát, csak tettem a dolgomat.
Láttál még valamit, Kevin, amikor elsült a fegyver?
Nem, éppen raktam a máglyára.
Nézze, hölgyem, tudom, a barátnője volt,
és nem szeretek holtakról rosszat mondani,
- de az az Emma Kenneally egy... - Kemény kis tárgyalófél volt.
Igen. Ő és Goldsmith nagy káoszt csináltak az iskolánkban,
hogy odaengedték a feketéket. Senkivel szemben sem igazságos.
Főleg a feketékkel szemben, hogy ilyen bukásra ítélték őket.
- Winston Cummings tehetséges. - Nézzük meg, hova vezetett!
Hát, nem ők tehetnek róla. Genetika, sokkal kisebb az agyuk.
Tudományos tény, igaz, doki?
Hát, ezt a tanulmányt nem olvastam.
- Akárhogy is, mennyivel tartozunk? - Nem, ne számolj fel semmit, Tommy!
Tudják, Olivia Goldsmitht sajnálom.
Miért?
Hát, Emma és a férje szorosan együtt dolgoztak, ha tudják, hogy értem.
Egy rugóra jár az agyunk.
- Doki, nem csinálhatja ezt! - Ugyan, Charlie, egy család vagyunk!
Ha Munro megtudja, hogy itt járt, lenyakaz engem!
Rá se hederítsen másokra!
Ezt nézze! Emma naplója.
- "IG akkora képmutató!" - IG?
- Ian Goldsmith? - Miért képmutató?
Ezt még ki kell derítenünk, Charlie.
Doki, csak hogy tudja, Olivia Goldsmith
gyerekkora óta tagja a helyi lövészklubnak.
Az apja a klubelnök,
- azt mondja, veszett jól lő. - Valóban? Köszönöm, Charlie!
"JN BH Mooroopna, július 17."
- JN - Josephine nővér? - Én is rá gondoltam.
És ki az a BH?
- Bill Hobart!
- Beengedted ide? - Nézd, Bill... - Hadd magyarázzam meg!
Kifelé!
Bill, mondja csak, mi köze magának Josephine nővérhez és az árvaházhoz?
- Bilincseljem meg, doki? - Mi történt Mooroopnában?
Mattie, azon gondolkoztam, meg tudnál-e keresni nekem valamit?
- Hogyne. - Az Őslakosok Jogaiért Liga legutóbbi üléseinek jegyzőkönyveit.
- Igen, meg tudom szerezni. - Csodálatos.
Jean! Goldsmithék, mennyi idős a kisbabájuk?
Kisbabájuk? Nincs gyerekük.
Tényleg? Akaratlanul is észrevettem náluk egy bölcsőt és pelenkákat.
Nem tudott teherbe esni. Emlékszem, járt miatta az apjánál.
Értem. Hát, a korral csak egyre nehezebb.
Egyébként mi lesz a vacsora?
Sült bárány lett volna háromféle körettel.
Most már csak köret lesz.
Értem.
Milyen nehéz lenne levest csinálni belőle?
Egy nagyon nagy lábas levest.
- Üdvözlöm önöket! - Dr. Blake!
Beugrottunk Winstonhoz megnézni, hogy boldogul.
- Csodálatos, hogy kiengedték. - Igen, csodálatos.
- Mrs. Goldsmith, hogy gyógyul a karja? - Jól, köszönöm!
Nos, minden jót!
Á, nővér! Szaván fogtam.
Hogy állunk az ujjlenyomat-vizsgálattal?
- Még várunk az eredményre, főnök. - Jöjjön velem, Davis!
Egy gyanúsítottat fogunk kihallgatni, uram?
- Van gyanúsítottja, Davis? - Nincs, uram.
Talán a háziurára, dr. Blake-re vár, hogy szerezzen egyet?
Vesepecsenyét eszem. Maga? Én állom.
Nos, Jean, úgy látom, nagy siker a levese!
- Nagyon szépen köszönjük! - Szívesen főztem.
Gyerekek, ha megettétek a vacsorát,
vár rátok valami nagyon különleges.
De előbb meg kell ennetek a vacsorát, jó?
- Felállhatok az asztaltól, nővér? - Igen.
Vidd a tányéradat a mosogatóhoz, köszönöm!
Nem te, Mary. Te mosogatni fogsz.
- Nővér, az ifjú Winston balkezes. - Kétkezes.
- Szép étkészlet, nővér. - Kínából hoztam.
- Á, járt Kínában. - Egy évtizede.
Részt vettem egy santungi katolikus misszióban.
Magát mi fűzi oda?
- Van ott egy lányom. - Mennyi idős?
- 21 éves. - Messzire van az otthonától.
El kell mondanom valamit, Davis.
Az apját ismertem még fiatal rendőrként Richmondban.
- Tényleg? - Együtt járőröztünk.
A szárnya alá vett, amikor még azt sem tudtam, merre van fel és le.
Jó ember volt az apja.
Senki sem parancsolt neki.
- Régóta itt vagy már? - Nyolc éve.
Értem, és hogy tetszik Ballarat?
Jó hely.
Ostoba! Ostoba lány!
- Ostoba őslakos! - Semmi baj, Mary, az én hibám!
Nem olyan jó itt lenni.
Nem.
Minden este sírnak elalvás előtt.
És te?
Én már rég nem sírok.
Nővér, árulja el, önnek mit mond Mooroopna?
Abból a városból származik az árváink nagy százaléka.
Mindegyikük szülei meghaltak?
Sokféleképpen szakadtak szét a családjaik.
- Nagyon nehéz elveszteni egy gyereket. - Nem én hozom a szabályokat!
Az állam családjogi törvényeitől függ, kapok-e gyereket.
- Én csak befogadom őket. - Nyilván.
- Mondja, ki hozza ide a kicsiket? - A rendőrség.
- Bill Hobart? - Néha.
- És a baba mikor érkezett? - Az elmúlt csütörtökön.
- Lucien, velem jönne? - Hogyne.
Ez a régi szemüvegem!
Pár hete odaadtam Winstonnak.
Kedves Lee, tudom, hogy nem valami jó viszonyban váltunk el,
de nem tudok beletörődni a jelen helyzetbe.
Tudom, hogy nem könnyű, de kérlek, válaszolj!
Jobban hiányzol, mint azt gondolnád.
Szeretettel, az apád, Lucien.
- Én lefekszem, Lucien. - Jean, megtenné,
- hogy feladja ezt reggel a postán? - Persze, első dolgom lesz.
Köszönöm!
- Jó éjszakát! - Jó éjt, Jean!
- Mondott mást is az ifjú Mary? - Nem nagyon. Fél, Lucien.
- Mitől fél? - Tőlünk.
Csak egy egyszerű lány, aki itt rekedt ebben a városban,
ahol látszólag senki sem kedveli. A családja nélkül, ez borzasztó.
- Igen, az. - Bárcsak segíthetnék valahogy!
Tegnap este sokat segített, és köszönöm!
Öröm volt nézni, ahogy a gyerekek végre jó, egészséges ételt ettek.
- Nem? - Nekem elég üres gesztusnak tűnt.
Igaza van.
Szervezzünk heti egy gyümölcs- és zöldségszállítást az árvaházba!
Esetleg kidolgozhatná a részleteket.
Kapcsolatba léptem az Őslakosok Jogaiért Ligával,
és fontos munkát folytattak,
ha a legutóbbi üléseik jegyzőkönyveit vesszük alapul.
- Olvastad a jegyzőkönyveket? - Az hagyján.
Remélem, el tudja olvasni a gyorsírásomat.
Szóval ez felveszi a hangot kazettára, akárcsak ez, csak ez sokkal kisebb.
Ez könnyedén hordozható. Bárhová magunkkal vihetjük.
Hihetetlen, milyen kicsik manapság.
Ó, Olivia! Itt van a doktor úr, a technikai vívmányokról beszélünk.
- Saját magnetofont akar venni. - Igen, tudják, eszembe jutott valami.
Hangot vett fel az este a máglyánál, igaz?
Arra lennék kíváncsi, hogy megvan-e esetleg kazettán a lövöldözés.
Attól tartok, a kazetta tönkrement. A robbanás utáni lángtól.
Értem. Csak még valamit, ha szabad.
Ian, maga tagja az Őslakosok Jogaiért Ligának.
Mindketten. Egy ülést sem hagyunk ki.
Tényleg? Nem ez áll a jegyzőkönyvekben.
A múlt heti ülést lemondták. Miért nem mentek el rá?
- Nem értem, ezek hogy függnek össze. - A kisbaba az árvaházban,
maguknak kellett volna megkapniuk, igaz?
A megfelelő gyermekre vártak, egy babára, aki elég fehér volt.
Emma rájött, azzal fenyegetőzött, szól róla a Ligában.
Azt a gyereket az állam elhanyagoltnak nyilvánította!
- Minden jogom megvolt hozzá. - Igen, igen, igen.
De Emma keresztülhúzta a számításait, ugye?
Ezért veszekedtek a máglya estéjén? Így szerezte a nyakán lévő karmolást?
- Jól van, elég legyen ebből! - Van fegyvere, Mr. Goldsmith?
Azért kérdezem, mert a rendőrség már tudja,
- hogy a felesége gyerekkora óta tagja a helyi lövészklubnak. - Kifelé!
Az a veszekedés, Mrs. Goldsmith, dühös volt és indulatos.
- Elég dühös, hogy lelője Emmát? - Tűnjön a házamból!
Ian, légy végre férfi, és dobd ki innen!
Nyugalom, Ian, elmegyek.
Szép napunk van.
Viszlát!
Remélem, az egy új postaláda.
- Mit szólnak ehhez? - Csodálatos. - Na tessék! - Nagyon hangos.
- Igen, vigyázat! - Csodás.
Most jöjjön egy félpennys petárda!
Ezek azok...
Ez már valami!
Ezt nézzék!
Ez az egypennys petárda.
- Ez a férfi a síppal. - Remek, hallgasd még!
- Ez mi? Ez a hang egyáltalán nem ismerős. - Várjon!
- Pisztolylövés. - Nem, alig volt hallható.
Várjanak! Újra lejátszom.
Hallgassák figyelmesen!
A római gyertya, a sípos.
Egypennys petárda, és...
- Tessék: megvan mindhárom lövés. - És hol a robbanás?
Csak 7-8 másodperccel később jön.
Mindenki azt hitte, a konzervbombával a lövések hangját akarták elfedni.
Ez bebizonyítja, hogy semmi közük egymáshoz.
Az a síp. A máglyánál a sípos megijesztette a kis Gracie-t.
Aztán Mary elment. Látta együtt Emmát és Winstont.
Hol volt Mary a lövésekkor?
Nem tudom.
- Mellettem volt a robbanáskor, de... - Akkorra Emma már meghalt.
Beszélnünk kell Maryvel.
Jól van, Mattie.
- Charlie, mi folyik itt? - Winston hazudott a szemüvegéről.
Az apáca igazolta, hogy az övé. Ő adta neki a szemüveget..
- Mi lesz vele? - Meg lesz vádolva Emma Kenneally lelövésével.
Ugyan már, miért akarta volna megölni Emmát?
- Hát.. - Davis szerelmes levelet is talált.
A kölyök szerelmes volt, de a lány nem kért belőle.
Szerencse, hogy megtaláltuk, mielőtt vándorútra indult volna.
Gyerünk!
Nővér, szeretnénk váltani pár szót az ifjú Maryvel, ha szabad.
Az nehéz lesz, Marynek hűlt helye.
Nem aludt az ágyában, és a biciklim eltűnt.
- Hová mehetett? - Élnek fivérei Mooroopnában.
Rendben.
Köszönjük, nővér!
Gyerünk!
"Amikor rád nézek, fényesebbé teszed a napot?"
Nagyon aranyos. "Mindig olyan okos vagy."
"Te vagy a legcsinossabb lány." Két s-sel.
- Nem én írtam a levelet. - Ez meg nem a te szemüveged.
Mit gondoljunk, Winston?
Nem mondasz túl sokat.
Hogy kiforgassák a szavaimat, és ellenem fordítsák őket?
És még egyetemre akartál menni. Ironikus.
Tudják, mit jelent Wendouree a mi nyelvünkben?
Amikor a telepesek először átkeltek a tavon,
a helyi őslakosok azt mondták nekik: "Wendouree, wendouree!"
A fehérek azt hitték, ez a település neve,
pedig azt akarták mondani, hogy el innen, el innen!
Ez az ironikus.
Wendouree!
Elég ebből! Fejezd be!
Wendouree!
Elég legyen!
Wendouree.
- Mattie, szerinted az a biciklije? - Igen, azt hiszem.
Ott van Mary!
Mary!
Istenem, jéghideg! Kihűlt a szervezete.
Kórházba kell vinnünk, Mattie. Segítenél talpra állítani?
Jól van.
- Ez aztán szokatlan. - Micsoda?
Nézd, ez a seb, súrolta egy golyó.
TE KÖVETKEZEL! LEGKÖZELEBB NEM HIBÁZOK!
Lucien, Mary nem valakihez, hanem valaki elől menekült.
Nem hiszem el, hogy kabát nélkül jött el ilyen hideg éjszakán.
A kabátját Emmának adta.
- Tessék? - Emma a máglyához elég vékony ruhában jött,
Mary biztos Emmának adta a kabátját. Az volt Emmán, amikor lelőtték.
Hát persze.
- Ballarati Rendőrség. - Charlie, én vagyok az.
Figyelj, nem ő tette. Végig tévedésben voltunk.
Nem Emma volt a célszemély, hanem Mary.
- Doki, én... - Hozd el nekem a gyilkos fegyvert
és a szerelmes levelet, amit elvettél az asztalomról.
Nem nagy kérés, mi?
- Köszönöm, Charlie! - Éppen be akartunk zárni.
A fenébe! Féltem is, hogy későn jövünk.
- Mit kérsz? - Jó ember vagy, Kevin. Csak a szokásos dupla malátawhiskyt.
És egyet Davis őrmesternek. Tommy, Andy, hozzátok!
Mr. Van de Heyden, van fegyvere?
- A széfemben van, hátra kell mennünk. - Remek. - Jó. Csak így tovább, fiúk!
Vigyázzanak, hova lépnek!
- Tessék, van rá engedélyem. - Mire használja?
A fiaimmal benne vagyunk a helyi lövészklubban.
- Igen, azt tudjuk. - Ami azt illeti, nem a .45-ös érdekel minket.
Hanem a Luger, amit az apád hozott a háborúból.
Igen, itt van valahol. Illetve eltűnt.
Ez az?
- Igen, ez az. - Ezzel a fegyverrel ölték meg Emma Kenneallyt.
Valaki biztos betört a boltba, és ellopta.
- Hogy szerezték meg a széfkulcsot? - Biztosan...
- Folytathatnánk a rendőrségen? - Apa!
Tommy, menj, vigyázz az öcsédre!
Én tettem, én lőttem le. Valakinek meg kellett állítania,
feketék vezették volna a várost, miután Emma Kenneally elérte a célját.
- Apa! - Ne szólj bele, Tommy!
Gondolom, ezt a szerelmes levelet is te írtad.
Az ifjú Mary Jacksonnak.
Nem, persze, hogy nem. Ez nem a te kézírásod.
Tudod, Maryt akarta lelőni a gyilkos, nem Emmát.
Összekeverték őket.
Igaz, Tommy?
Mary visszautasított téged, mert Winstonba szerelmes.
Davis őrmester mindjárt összehasonlítja a levélben és a füzeteidben lévő írást.
Biztosan egyezést talál, ahogy egyezést fog találni,
mikor összeveti azon a tejes üvegen lévő ujjlenyomatodat
a tetthelyen talált használt töltényhüvelyeken lévőkkel
és a nagyapád pisztolyán lévőkkel.
Nem akartam lelőni Miss Kenneallyt! A feketét akartam leszedni!
Miért, Tommy? Miért?
Sok figyelmet fordítottam rá az iskolában.
Olyan kedves voltam hozzá! De jobban szerette azt a hülye őslakost!
Gyere ide!
- Korán van még a postához, nemde? - Csak egy kicsit.
Egyébként köszönöm, hogy kicserélte a postaládát!
Tökéletesen megfelel, ez amúgy is szebb.
Igen, mutatós.
Tudja, Jean, azok a gyerekek az árvaházban...
Amikor ott vagyok, és látom őket,
a lányomat látom egyedül, alig beszélve a nyelvet.
Az anyja meghalt, az apja elment.
Félig fehér, félig kínai. Az élete...
- Biztos elviselhetetlen volt az élete. - Nem a maga hibája.
Winston, Mary és az összes gyerek az árvaházban.
Már most annyi mindenen keresztülmentek.
A gyerekek csak a szüleikkel akarnak lenni.
Jöjjön be, készítek teát!
Az remek lenne. Mindjárt megyek.
facebook.com/Ziresub twitter.com/Ziresub