Anterior în Wayward Pines ...
Toţi sunt prizonieri aici.
Sunt camere şi microfoane peste tot.
Tot oraşul e supravegheat.
Oraşul ăsta
se concentrează pe copii.
E vorba despre modelarea minţii unui copil.
Ghici ce? Voi fi profesoara ta.
Ai fost vreodată la gardul ăla?
Ştii de animalele din partea cealaltă?
Ben! Ce faci?
Ţi-am zis că te iau eu de la şcoală!
Dle Burke, sunt aşa de încântat să vă avem ca nou şerif.
Cred că atunci când omori pe cineva în acest oraş
îţi dau slujba lui.
De ce nu te duc părinţii acasă, Ben?
Pentru că nu pot.
Voi face tot ce-mi stă în putinţă să mă asigur
că relele din acest oraş vor fi aduse la lumină.
De ce nu poate nimeni părăsi acest oraş?
E doar o singură ieşire.
"Theresa, felicitări!"
"A apărut un post la Imobiliare Wayward."
"Unul din agenţii imobiliari seniori a decis să se retragă."
Vreau să stai aici.
Plec la Boise să aduc ajutor.
www.rosa-team.ro
filmeonlinerosa.biz
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes & Richard Nasta
WAYWARD PINES
Vrei mâine să mergi la şcoală
cu Sam, Katie şi cu mine?
Noi mereu mergem împreună şi tu locuieşti chiar lângă noi, deci...
Da, sigur.
Marfă.
La ce oră?
7:00.
- La intersecţia străzilor Maple şi 15. - Marfă. Deci...
A fost marfă în seara asta.
Scuze că nu mă pricep.
Nu mi-aş da seama.
Ne vedem mâine.
Mamă.
Eşti bine?
Da.
Sunt bine. Tu?
Unde-i tata?
Lucrează până târziu.
Încearcă să soluţioneze un caz, dar e aproape s-o facă.
Vom pleca de aici în curând
şi vom merge la Seattle.
Cum ţi se pare?
Minunat.
Bună dimineaţa.
Care-i graba?
I-am zis lui Amy că merg la şcoală
împreună cu ea şi câţiva prieteni, deci...
Ben, am crezut c-am vorbit deja despre asta.
Vreau să te conduc eu la şcoală zilnic.
Sunt cinci minute de mers pe jos, cred că voi supravieţui.
- Ben. - Sunt prietenii mei, mamă.
Ştiu că sunt prietenii tăi.
Doar îţi spun
că nu ştim încă despre ce e vorba în oraşul ăsta
şi poate ar fi mai bine să avem grijă
căci de asemenea nu ştim
cine ne sunt prieteni cu adevărat.
Da, ai dreptate.
Cine ar vrea vreodată să fie prieten
cu un fraier ca mine?
Ben. Ben, nu m-am referit la asta.
Tu şi tata mi-aţi spus să mă integrez.
Poate că e ciudat pentru tine, dar asta fac.
Tu ce faci?
Stai în preajma casei,
sperând ca lucrurile să se îmbunătăţească dintr-o dată,
dar nu se întâmplă asta.
"A apărut un post la Imobiliare. Un agent s-a retras. Veniţi mâine la ora 9 fix."
Capul sus!
Vino aici. Repede!
- Ben, cum merge? - Salut.
- Ben. - Salut.
Ce este?
Toţi copii ăştia...
- Ne vedem, Ben. - Pa.
Pa.
Sunt drăguţi cu mine pentru că aşa vor?
Ce?
Adică nu li se spune să...
îmi fie prieteni?
Despre ce vorbeşti?
La vechea mea şcoală, totul era diferit
şi toţi se purtau diferit la adresa mea.
Ca şi când nu mă vedeau.
Şi apoi, vin aici de câteva zile
şi toţi vorbesc cu mine, mă bagă în seamă.
Nu-i un lucru bun?
Bănuiesc că da.
Doar că nu înţeleg
de ce lucrurile sunt diferite aici.
Şcoala asta...
nu e ca vechea ta şcoală sau orice altă şcoală.
Suntem împreună în asta.
Stai aşa, în ce?
Reed Finley, Carrie Barnes, Benjamin Burke,
vă rog să vă prezentaţi la camera unu pentru Orientare.
Ce-i Orientarea?
Reed Finley...
- Baftă. - ...Carrie Barnes, Benjamin Burke,
vă rog să vă prezentaţi la camera unu pentru Orientare.
Bună ziua?
Trebuie să fii Theresa,
noua mea asistentă.
Mă numesc Bill.
Dar toţi de aici îmi zic "Marele Bill."
De ce? Habar nu am.
Trebuie să-ţi zic,
eşti mult mai plăcută ochilor decât Petey.
Să nu mă înţelegi greşit.
Petey a fost un prieten bun,
dar graffiti pe strada principală?
Nu cunoşti omul niciodată.
Pe aici, drăguţo. Haide.
Sunteţi doar dv aici?
Henrietta mă ajută cu registrele.
Dar altfel, suntem doar noi doi...
parteneri.
Scuză dezordinea.
Am rugat-o să le pună deoparte,
dar săraca femeie a fost aiurită.
Şi ea voia postul lui Petey.
Şi-a pierdut slujba în favoarea mea?
Sunt sigur că are mult mai multă experienţă.
Mi-au spus că tu eşti alegerea perfectă.
Cine sunt ei mai exact?
Am fost...
Poftim!
Primul tău client.
WAYNE JOHNSON
Ce trebuie să fac cu asta?
E un număr la care pot suna, sau...
Nu mai e.
Şi-a pierdut telefonul în accident.
Accident?
Vezi tu, Wayne lucra...
în construcţii.
Punea conuri de trafic pentru o lucrare de pavaj.
Seara târziu, doar el,
muta acele conuri de trafic singur,
apoi pac!
E lovit de o maşină de poliţie şi aruncat peste capotă.
S-a rostogolit pe stradă până într-un şanţ
şi a dat cu capul într-un zid de beton.
Dar Pam...
O ştii pe asistenta Pam?
L-a făcut bine.
Dar acum e vremea să părăsească infirmeria.
Dar problema e că el...
şi-a pierdut aproape totul în acel accident,
mai mult decât telefonul.
Nu are un loc unde să stea.
Acum intervii tu.
Vreţi să-i vând o casă?
Nu.
Vreau să-i dai o casă.
Vei câştiga o steluţă de aur dacă reuşeşti.
Vreţi să-i dau o casă?
Ia-o ca pe...
un cadou de bun venit din partea prietenilor din Wayward Pines.
Vom face o echipă grozavă.
Mulţumeşte-i soţului tău că l-a ucis pe Petey.
Bună, sunt Ben.
Carrie.
Reed.
Şi voi sunteţi noi?
Ce înseamnă 111?
N-am idee, dar eu sunt 110.
Şi eu 109.
Bine aţi venit la Orientare.
BISERICĂ
Ăştia sunt studenţii 001-003,
primii care au terminat Orientarea.
Când au fost invitaţi în această cameră,
erau ca şi voi,
nou sosiţi în Wayward Pines.
Şi ca şi voi, au fost invitaţi în această cameră
pentru că au arătat mari aptitudini
în timpul sesiunilor individuale.
Presupunând că veţi trece de ziua de azi...
...poza voastră se va alătura acestor studenţi
şi veţi deveni oficial parte
din Prima Generaţie din Wayward Pines.
E o mare onoare şi privilegiu.
Le dăm dreptul numai celor ce sunt cu adevărat excepţionali
să se alăture Primei Generaţii.
Le dăm dreptul numai celor care credem...
că sunt cu adevărat pregătiţi.
Pregătiţi pentru ce?
Pentru adevăr.
Dle Johnson?
Mă numesc Theresa Burke
şi sunt aici...
că am auzit că aveţi nevoie de asistenţă.
În a găsi o locuinţă.
Am o locuinţă care cred că vă va încânta.
E...
- Tocmai ce a apărut pe piaţă. - Opreşte-te.
Te rog să te opreşti.
Îmi cer scuze, dle Johnson.
Cred că vă e foarte greu.
Sunt aici să vă ajut.
Vreau să fiu lăsat în pace.
Singur sunteţi bine? Vreţi să aduc o asistentă?
Nu, nu...
nu pe ea.
Wayne, dacă sunteţi confuz
sau aveţi nevoie să vorbiţi cu cineva,
puteţi vorbi cu mine.
Şi eu am suferit un accident.
Ai văzut şi tu?
Ce să văd?
După accident...
Am văzut ceva.
Ceva îngrozitor.
Mi-au făcut ceva. Ne-au făcut ceva.
Şi asistenta aia era acolo.
Hei.
Cui i-ai mai zis asta?
Nimănui.
Oraşul ăsta nu e sigur.
Trebuie să fim foarte atenţi.
Înţelegi ce-ţi spun?
Spune-mi rapid ce ai văzut.
Ce surpriză plăcută.
Nu mă aşteptam să te văd, Theresa.
L-ai cunoscut pe dragul domn Johnson?
De fapt îi arătam nişte proprietăţi noi.
Desigur. Ai preluat slujba lui Peter.
Felicitări.
Sper să te descurci mai bine decât sărmanul Peter.
Ştiam că nu va reuşi.
Nu accepta opiniile generale.
Ştii ceva? Am o idee.
Ce zici să vedem casa asta?
Cred că vă va plăcea.
Are o curte mare, este pe colţ
şi e foarte privată.
Acum, spuneţi-mi ce vedeţi.
Seamănă cu Wayward Pines.
Pe aproape, dar nu chiar.
Această poză a fost făcută acum 14 ani,
cam la 91 de metri dincolo de perimetrul Wayward Pines.
Acum uitaţi-vă din nou.
Ce vedeţi la poza asta?
Da, e ceva în colţul din stânga sus.
Foarte bine, Ben.
Asta a fost prima noastră dovadă reală a existenţei lor.
Ce existenţă?
De ce nu-mi spuneţi voi?
Bigfoot?
Bigfoot e mereu singur, nu-i aşa?
Următoarea poză a fost făcută după trei luni.
Ne-a costat două vieţi.
Ce sunt?
Noi le spunem Abii.
- Abii? - Prescurtarea de la Aberaţii.
Sunt rezultatul unor serii de mutaţii genetice
sau aberaţii.
Au evoluat într-un mediu dur
şi la ora actuală sunt singurii carnivori
de pe planetă.
În lanţul trofic nimic nu se aseamănă cu ei,
nici măcar noi.
De unul singur, un Abi poate ucide şi devora un soldat înarmat
în câteva minute.
În mod izolat e posibil, deşi puţin probabil,
să învingi un Abi,
dar ei umblă mereu în cârduri.
Şi dacă daţi de un astfel de cârd, supravieţuirea e,
foarte simplu, imposibilă.
Observaţi ghearele ca de pasăre,
capabile să ucidă prada dintr-o singură lovitură.
Urechile lor au o rază largă
ce le permite să audă cele mai subtile sunete.
Au şi un miros dezvoltat,
de 100 de ori mai puternic ca al nostru.
Dar nu uitaţi că Abii nu au început aşa.
Au devenit aşa.
ADN-ul lor e doar diferit pe jumătate
decât al mamiferelor din care se trag.
Ştie cineva ce mamifer?
E unul pe care îl cunoaşteţi.
Dar acum?
Seamănă cu noi.
Pentru că odată au fost ca noi.
După Orientare n-am mâncat două zile.
Hei.
Acum lucrurile au mai mult sens?
Nu prea.
Chiar deloc.
Îţi ia ceva timp până înţelegi totul.
Nu-i vorba de asta. E vorba de logică.
Sau ilogică.
Dacă ceea ce dna Fisher ne învaţă este adevărat
şi aceste Abii există cu adevărat, cum de n-am auzit de ele până acum?
Aleargă de ici colo în plină zi în Idaho.
Suntem în Idaho, nu?
Da.
Suntem în Idaho.
Şi ceea ce dna Fisher te învaţă este adevărat.
Îţi garantez.
- Dar atunci, de ce... - Ben.
E doar prânz.
Totul va avea logică curând.
Promit.
Ascultă.
Ştiu că sunteţi confuzi, dar următoarea lecţie ar trebui să vă limpezească mintea.
Aceste monede nu mai au valoare, dar au ceva mult mai important...
răspunsuri.
Am ajuns.
Vezi?
Ce ţi-am spus? E frumoasă.
Vedere minunată, mult spaţiu.
Cred c-a fost construită acum 12 ani, aşa că totul e nou.
Ştii ce? De ce nu-ncepem din spate?
Şi vom veni către sufragerie?
E veche... foarte veche. De pe vremea romanilor?
E ceva pe monedă.
Pot s-o răzuiesc?
BOISE
E o monedă de 25 de cenţi.
Cât de veche e?
Tu să-mi spui.
2095.
Nu înţeleg.
Cum de-i posibil?
Nu te gândi dacă-i posibil sau nu.
Ben, gândeşte-te la fapte.
Ce ştii de locul unde eşti?
Suntem în Wayward Pines, în Idaho.
Da.
Dar care-i ultimul lucru ce ţi-l aminteşti, dinainte să vii în Wayward Pines?
- Accidentul. - Accidentul.
Dar tu, Carrie?
Tot un accident.
Şi Reed?
Accidentul rutier.
Şi ce vă amintiţi după asta, după accidente?
M-am trezit în spitalul din Wayward Pines.
Şi eu.
Ştiţi cât timp aţi stat inconştienţi?
Probabil credeţi c-a fost câteva ore, o zi maxim, dar nu-i adevărat.
Accidentele voastre, de fapt, n-au fost accidente.
Mai degrabă, aţi fost cu toţii aleşi să fiţi aici.
Aţi fost aleşi să faceţi parte dintr-o comunitate specială,
o comunitate care nu face parte din lumea pe care odată o ştiaţi
ci mai degrabă dintr-o lume diferită,
o lume unde Abiile triumfă, conduc.
Dar oamenii n-au devenit Abii peste noapte.
A durat mult timp, foarte mult timp.
Monedele pe care le ţineţi în mâna arată foarte vechi pentru că aşa sunt.
Sunt ultimele relicve din civilizaţia umană, o civilizaţie care a murit...
acum aproape 2000 de ani.
Nu suntem în anul 2014.
Suntem în anul 4028.
Ia te uită. Funcţionează.
Ce?
Sunt camere şi microfoane în casă, şi vreau să vorbeşti în şoaptă.
Putem să vorbim aici, dar nu putem sta foarte mult
pentru c-o să-şi dea seama că ceva nu-i în regulă.
Cine? Cine-şi va da seama?
Asta vreau să ştiu de la tine.
Ai spus c-ai văzut ceva.
M-am trezit după accident, dar...
Nu-mi amintesc multe lucruri. Cred c-am fost drogat.
Ştiu la ce vă gândiţi.
"E imposibil. Cum să fie 4028?
Cum să sărim peste atâta timp?"
Dar dacă vă spun că acest şoarece
poate intra într-o stare care-i permite să nu mănânce, sau să bea ceva
tot timpul iernii şi ca rezultat, va putea trăi mai mult?
Şi asta aţi spune că-i imposibil?
Pentru că nu-i.
Îmi amintesc că m-am uitat printr-o sticlă...
O sticlă ca... ca un geam.
Un geam, bun.
Ai fost într-o maşină sau...?
Nu, eram... stăteam în picioare.
Şi geamul era mai mic.
A fost ca...
ca şi ăsta.
După accidentele voastre,
aţi fost puşi în Camere de Hibernare şi-acolo aţi dormit.
Erau oameni. Erau oameni afară.
Şi se uitau înăuntru. Se uitau la mine.
Îţi aminteşti vreo persoană?
Doar pe asistentă.
Umbre, voci şi apoi am leşinat.
Şi-odată ce v-aţi trezit, aţi devenit parte din...
Prima Generaţie.
Dar erau mai multe.
Erau mai multe camere de astea, şi toate erau pline cu...
Pline cu ce?
Cu oameni.
De ce-am fost aleşi?
Asta-i ultima întrebare, nu-i aşa?
Şi poate cea mai importantă.
Mă crezi?
Da, te cred.
Ce e?
Ce-i acest loc?
Răspunsul simplu e că,
aţi fost aleşi să asiguraţi supravieţuirea rasei umane.
Am să aflu.
Am să aflu ce-ai văzut şi de ce suntem aici... Promit.
Dar vreau să accepţi această casă, şi vreau s-o faci cu zâmbetul pe buze, da?
Şi cred că asta-i tot.
Şi aminteşte-ţi, tot ce vezi aici este al tău.
Poţi să le păstrezi.
Şi partea cea mai bună e că nu costă niciun ban.
Doar te muţi aici şi-ncepi să-ţi trăieşti viaţa.
Nu sună minunat? Ce spui?
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Acum 2000 de ani,
un mare cercetător a prevăzut venirea Aberaţiilor.
Perfecta ecuaţie ce-a ţinut planeta împreună a fost rezolvată
şi ştia că mama natură face ceea ce face mereu...
evoluează, schimbă ecuaţia aşa că ne-a schimba şi pe noi.
Cercetătorul a vrut să salveze o mână de oameni
de la această schimbare, pentru a păstra intactă rasa noastră.
Aşa c-a creat o arcă.
A creat Wayward Pines.
Un cercetător?
Numele lui e David Pilcher.
Din păcate, nu-l veţi întâlni niciodată pe David Pilcher,
dar puteţi să vă împăcaţi cu gândul ştiind că el vă supraveghează mereu.
Nu v-a lăsa să vi se întâmple nimic pentru că voi sunteţi viitorul.
Voi sunteţi Prima Generaţie, şi el este protectorul vostru.
Nu încetezi să mă impresionezi, Ethan.
Nimeni n-a mai reuşit să ajungă până aici, nu de unul singur.
Ar trebui să mă prezint.
David Pilcher.
Pilcher.
Spune-mi despre acest Pilcher.
Numele meu e dr. Jenkins. Ştii unde eşti?
Ai observat ceva ieşit din comun?
Deci tu eşti David Pilcher.
Nu putem rămâne aici.
Vino cu mine înapoi în Wayward Pines.
Pilcher!
Lasă arma.
Las-o.
Ce-i asta? E vreun experiment?
Ăla nu-i Boise, da?
Ştiu cum arată Boise.
Mintea ta îţi joacă feste, Ethan.
Nu vrea să accepte adevărul, dar adevărul se află-n faţa ochilor,
e tot ceea ce-ai văzut astăzi.
Nu există nimic pentru tine aici.
Lumea pe care o ştiai, a dispărut.
Şi specia noastră a evoluat în ceva mai puţin uman.
Tot ce-a rămas din civilizaţie, tot ce-a rămas... e Wayward Pines.
Ce doreşti de la mine?
Vreau să vii cu mine.
Şi-ţi voi arăta cum, împreună, vom putea schimba totul în bine.
Sau preferi să descoperi ce-i aici de unul singur.
E alegerea ta, Ethan.
Ce-aţi învăţat astăzi, e doar pentru voi.
Nu spuneţi părinţilor voştri.
Nu-i spuneţi niciunui adult pentru un simplu motiv.
Viitorul acestui mare oraş nu se bazează pe adulţii lui...
ci pe voi.
Poate spuneţi că nu-i corect.
Poate simţiţi că părinţii voştri trebuie să ştie.
La fel a crezut şi Chris.
Chris a fost un elev ca şi voi.
A stat în aceiaşi cameră şi-a văzut şi auzit aceleaşi lucruri
ca şi voi, dar asta l-a speriat.
Când a mers acasă, a spus părinţilor săi totul.
Următoarea zi, părinţii lui Chris au decis să meargă într-o excursie.
Înainte să pornească la drum, tatăl său a închis poarta de la garaj.
Mama lui a conectat furtunul de la grădină
la ţeava de eşapament până pe geamul maşinii.
Tatăl său a pornit maşina.
Şi 15 minute mai târziu... au fost morţi cu toţii.
Realitatea e că părinţii voştri au trăit prea mult în vechea lume.
Adevărul e mult prea complicat pentru minţile lor.
Spunându-le, nu numai că le veţi pune viaţa-n pericol
dar veţi pune şi viaţa voastră şi-a tuturor din Wayward Pines.
Clienţii BE-CA
David Pilcher a prevăzut un mare potop.
- Şi-a construit arca. - Burke E.
Şi-a umplut arca cu oameni ca tine şi mine.
Oameni ce credeau că-s necesari pentru supravieţuirea omenirii.
- Noi suntem cei norocoşi, cei aleşi. - Burke T.
Dar această arcă va supravieţui doar dacă urmăm regulile.
Dacă există o singură gaură, o singură crăpătură,
apa va intra în arcă şi ne vom îneca cu toţii.
Depinde de voi să nu se întâmple asta.
Depinde de voi să să duceţi arca-n siguranţă la mal
pentru că voi sunteţi...
Prima Generaţie.
Îmi pare rău. N-am auzit.
Prima Generaţie!
Poftim?
Prima Generaţie!
Cred că-i datorez cuiva o stea de aur.
Nu credeam că eşti serios cu privire la stea.
Sunt mereu serios.
Şi cred că nu va fi ultima stea pe care ţi-o voi da săptămâna asta.
Ai o sarcină nouă.
Cât de des se mută oamenii în Wayward Pines.
- În medie? - Nu ştiu.
Câteva persoane pe lună sau ceva de genul, cred.
Numărul e egal în fiecare lună, dacă mă gândesc mai bine.
În momentul când ai nevoie de cineva, pur şi simplu apare.
Şi e mereu după un accident?
Poftim?
Am observat că oamenii ce se mută-n Wayward Pines,
sunt cu toţii în accidente rutiere.
Şi cred că-i puţin ciudat, nu-i aşa?
Sfatul meu e să nu gândeşti atât de mult, dragă.
Nu-i ceva ce dă bine
şi n-aş vrea să văd că păţeşti ceva la ce faţă frumoasă ai.
Zâmbiţi.
Acum vă rog să mă urmaţi.
Bun venit în Prima Generaţie.
Ştiu ce simţi, Ethan.
Ştiu ce te gândeşti.
La început sunt sentimentele personale.
Nu-ţi vei mai vedea familia, prietenii.
Şeful pe care credeai că-l urăşti.
Şi apoi începi să gândeşti vast.
Toată cultura pierdută, limbile, arta, cunoştinţa.
Mii de ani de cultură dispărută într-o clipită.
Şi-ncepi să te gândeşti, "Oare asta-i tot?
Ultima omenire? Oare vreau să fiu aici?"
Dar încet,
realizezi că tot ce încă ai, e o comunitate nouă...
o familie, un viitor.
Încă vei avea Wayward Pines.
Dar ce-i Wayward Pines?
Vino cu mine şi-ţi voi arăta.
Trebuie să mergem.
Acum!
Se pare că ţi-ar prinde bine o asistentă acum.
Haide.
Porneşte!
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes & Richard Nasta