Din episoadele anterioare...
Ai plecat de la şedinţa noastră pentru că n-ai vrut
- să vorbeşti despre mama ta. - Eşti nebună.
Iar tu eşti un narcisist egoist,
care va face şi va spune orice să obţină ce-şi doreşte.
E compania surorii mele. Îţi dau afacerea ei.
Trebuie doar să te ocupi de divorţul ei.
În regulă, o voi face.
Promite-mi că nu te vei culca cu Esther.
Ultimul lucru pe care vreau să-l fac e să mă culc cu sora ta.
Ai vrea să mă duci acasă în seara asta?
Aş vrea.
Jack Soloff l-a luat pe Fletcher ca client,
iar acum trebuie să renunţ la McKernon.
Îmi pare rău că eşti în poziţia asta.
Nu eu te-am pus în ea, Jack Soloff a făcut-o.
Asta e ultima ta şansă să lucrezi cu mine.
Accept-o, şi ai un viitor.
N-o face, şi te poţi duce la Daniel Hardman după o slujbă.
Sunt gata să vorbesc despre mama.
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == @elder_man
Mamă?
- Mamă? - Harvey.
Ce... Ce cauţi aici?
Am fost trimis acasă de la şcoală. Am vomitat.
Hai să te ducem în pat.
Lil, mă gândeam că...
- Cine-i ăla? - Dragule, ţi-l aminteşti
pe vărul nostru... pe vărul meu Scott?
- Salut. - Nu.
Fireşte că-ţi aminteşti. E fratele verişoarei Judy.
Nu mă simt bine.
Da, ai febră.
Hai să te ducem în pat.
Şi, hai să nu-i spunem tatei despre vărul Scott.
Bine? Pentru că nu se înţeleg.
Vino.
Sărăcuţul de tine.
"Sărăcuţul de tine". Asta mi-a rămas în minte.
A spus "sărăcuţul de tine", dar nu-i păsa deloc de mine.
Şi ştiai ce-ai văzut?
Nu, doar ştiam că ceva era greşit.
- Şi nu i-ai spus tatălui tău? - Ea mi-a spus să n-o fac.
- Şi ai avut încredere în ea? - Da.
Harvey, nu credeam să-ţi spun asta vreodată, dar sunt mândră.
Ai avut nevoie de mult curaj să-mi spui asta.
- N-o să ne îmbrăţişăm, nu? - Nu.
Dar e bine ca măcar o dată să terminăm şedinţa într-o notă pozitivă.
Cazul Peterson?
Îmi amintesc când mă ocupam de dobitocul ăla.
E haios, nu-mi amintesc să te fi invitat în biroul meu.
Da, aşa e, pentru că e ceva ce n-aş face niciodată.
Mike, ştiu că am făcut nişte rahaturi cu tine şi Louis,
dar sunt aici să îndrept lucrurile cu tine.
Nu sunt interesat.
Doar ascultă-mă.
Ce naiba e asta?
E un caz croit pentru cineva care a lucrat la un fond de investiţii.
Fondul de Pensii al Profesorilor din New York
tocmai a pierdut 30% din venitul lor anual.
Au pus jumătate de portofoliu în derivate fără acoperire?
Nu doar derivate. Derivate create şi scoase pe piaţă de Straussbank,
pentru a-şi creşte propriile venituri.
Scuze, Jack, nu lucrez cu oameni
în care n-am încredere şi n-am încredere în cineva
care vine şi-mi spune că încearcă
să îndrepte lucrurile fără un motiv bun.
Vrei un motiv? Jessica mi-a spus s-o fac.
Da, păi, mie nu mi-a spus. Şi până o face...
poţi ieşi din biroul meu.
Ai pe birou sumarul la dosarul Simon,
şi am mutat întâlnirea de miercuri de la prânz la ora 5:00.
De ce-ai face asta?
Pentru că Anthony Kimball este mai cinstit cu un pahar la bord.
Şi, pe deasupra,
n-am vrut să lucrezi prea mult de ziua ta.
- Ce? Nu e ziua mea. - Haide, mie-mi poţi spune.
Cât faci? 48? 49?
- Marele 6-0? - A: Nu eu împlinesc 60.
Ar fi bine să nu te referi la mine.
B: Dacă o făceam, aş fi băut cu cineva
mult mai drăguţ decât Anthony Kimball.
Atunci de ce seara de miercuri e permanent blocată în calendar?
- Donna. - Harvey.
- Pari ocupată. - Par ocupată pentru că sunt ocupată.
Prea ocupată să vii cu mine la Del Posto miercuri seara?
Harvey, nu trebuie să mai facem asta.
Atunci de ce ai lăsat-o permanent blocată în calendarul meu?
Pentru că am făcut-o cu mult timp în urmă,
şi când am plecat de la tine am uitat s-o deblochez.
Atunci de ce nu pretindem că ai uitat s-o faci intenţionat?
Nu mai lucrez pentru tine. Ce-am sărbători?
În loc să sărbătorim ziua în care ai venit în biroul meu,
ce-ai spune să sărbătorim...
două săptămâni în care am fost în termeni decenţi?
A trecut doar o săptămână şi jumătate.
Pe bune, Donna?
Nu vreau să fim doar în termeni decenţi.
- Vreau să fim din nou prieteni. - Asta e foarte drăguţ, Harvey.
Ne vedem miercuri seara.
Mulţumesc.
Jessica.
- Ce surpriză plăcută. - Cred că amândoi ştim că nu e aşa.
- Plăcută? Sau o surpriză? - Ambele.
Amândoi ştim că Jack Soloff a venit mai întâi la tine.
E vreo problemă?
Este, dacă conspiri cu unul din parteneri să preiei firma.
Jack a venit la mine
să-mi ceară sfatul despre cum să aducă un client nou.
Era atât de decis, că brusc mi-am amintit
- de primul client al lui Harvey. - McKernon Motors.
Un client la care a ţinut atât de mult că a renunţat la promovare,
doar ca să-şi ţină cuvântul.
E greu să uiţi aşa ceva.
La fel de greu e să uiţi modul în care ai încercat să te întorci.
Deci, dacă vrei să fii mentorul cuiva, Daniel,
caută un program afterschool.
Dar stai naibii departe de casa mea.
Jessica...
Nu mă interesează firma ta de rahat,
şi nu trebuie să intru în ea ca să o avariez.
Ai făcut-o singură când ai renunţat la Fletcher Engines.
Jack ţi-a spus asta?
Fletcher Engines a spus-o tuturor.
I-ar tu ai spus întregii firme că-ţi pasă mai mult de Harvey,
decât îţi pasă de ei.
Dacă mă scuzi, am o întâlnire în noul meu birou.
E aşa bine că m-am întors în oraş.
== Sezonul 5, Episodul 7 == - VENIREA ACASĂ -
Strânge-ţi lucrurile şi pleacă dracului din firma mea.
Poftim?
Ţi-am dat o ultimă şansă să joci corect, şi ai distrus-o.
Cum am distrus-o?
O să negi că ai umblat pe aici răspândind vorba
că ţi-am spus să renunţi la Fletcher Engines?
Da. O să neg, pentru că n-am făcut-o.
Atunci cum dracu' ştie toată lumea?
Pentru că le-am spus când am semnat cu Fletcher.
Şi n-aş fi făcut asta, dacă ştiam că vei renunţa la ei,
pentru că m-a făcut să arăt ca un rahat.
Nici eu n-am ieşit mirosind ca un trandafir.
Iar mentorul tău pare să fi ştiut asta.
Nu e mentorul meu. M-am dus la el pentru un sfat,
şi n-am făcut decât să fiu aproape concediat.
Dar ai spus că-mi mai dai o şansă, şi am încercat să profit de ea.
Dă-mi un singur exemplu.
Dimineaţă l-am abordat pe Mike Ross să lucreze cu mine.
Şi, apropo, m-a scuipat în faţă.
Jessica...
ai spus ce gândeai şi te-am auzit.
Dacă mă concediezi oricum, de ce mi-ai mai dat o şansă?
O glumă? Mă auzi râzând?
10% e cu 11% mai mult decât meriţi.
Eu...
Ce naiba?
Ar fi bine să fie important.
Eram pe punctul de a încheia o afacere.
Tocmai am auzit un zvon că Jack Soloff a semnat cu Fletcher Engines.
E ridicol. Toată lumea ştie că nu putem semna cu Fletcher,
dacă-l reprezentăm pe McKernon.
O să-ţi spun ce ştie toată lumea, Louis.
Jack a semnat cu Fletcher.
Jessica l-a forţat să renunţe la ei,
şi singurul motiv pentru care Jack ar fi făcut asta
era dacă erai concediat de McKernon.
- Harvey, îţi pot explica. - Dar-ar dracii! Ştiam eu.
Aşteaptă puţin. Harvey, ascultă-mă.
Jack ne-a înscenat totul.
S-a purtat ca şi cum coopera,
când tot timpul căuta să distrugă afacerea.
De ce naiba n-ai venit la mine când s-a întâmplat?
Pentru că am vrut s-o reparăm singuri.
Să vrei să repari singur
e cauza fiecărei probleme pe care noi am avut-o,
iar acum îl înveţi pe Mike acelaşi rahat?
Ştii ceva? Am lucrat cu Mike la afacerea aia, şi am rupt tot.
Sunt fericit, Mike e fericit, Dominic e fericit,
şi o să-ţi spun de ce.
Pentru că sunt un avocat al dracu' de bun, şi o ştii.
Dacă ăsta e singurul lucru pentru care ai venit,
aş vrea să-mi închei afacerea acum.
Dle Specter, Esther Litt tocmai a sunat.
Are o problemă urgentă. Trebuie să vă vadă imediat.
A spus despre ce e vorba?
Nu. Doar să nu-i spuneţi fratelui ei.
Deci de-aici îşi iau omuleţii cafeaua.
Presupun că nu eşti aici să iei un baton de mic dejun.
N-am mâncat în viaţa mea un baton de mic dejun.
Voiam să-ţi mulţumesc că ai preluat cazul de pensii cu Jack Soloff.
N-am preluat cazul de pensii cu Jack Soloff.
- Ba da, ai făcut-o. - Jessica, nu.
Nu mă poţi obliga să lucrez cu el.
Te pot obliga să lucrezi şi cu spălătorul de geamuri dacă vreau.
Şi, dacă nu faci asta, te-ai putea trezi
atârnând la 50 de etaje deasupra solului.
- De ce? - Pentru că i-am cerut lui Jack
să facă pace, şi tu eşti cel care
la care a decis să apeleze, aşa că te ocupi de asta.
Cred că voiam să întreb de ce nu-l concediezi.
Dacă concediam fiecare avocat ambiţios care s-a luptat cu mine,
n-am fi aici decât eu şi Harold Gunderson.
Stai puţin... Ştii cine e Harold Gunderson?
Ştiu cine e toată lumea.
Şi înainte să mai scoţi un cuvânt,
dacă încep vreodată să concediez scandalagii,
ai fi primul pe listă.
Bun.
Am venit cum ţi-am primit mesajul. Nu fac asta pentru mulţi oameni.
- Şi eu care te credeam inabordabil. - Cred că am trecut de asta.
Jeffrey a devenit iar lacom?
Nu. Un bărbat pe nume Kenneth Jackson
pretinde că brioşele mele fără alune
l-au băgat în şoc anafilactic.
Ce s-a întâmplat? Prea mult gluten?
- Prea puţin gluten? - Harvey...
Nu e amuzant. Asta e compania mea,
şi întreaga mea marcă se bazează pe calitate.
- Îmi pare rău. O să fiu serios. - Mulţumesc.
Nu-mi mulţumi mie. Mulţumeşte-i lui Louis.
- Pentru că el se va ocupa de caz. - Poftim?
Asta e o problemă de afaceri, nu personală.
Şi nu fur clientul lui Louis.
Nu mă furi. Deja te-ai ocupat de divorţul meu.
O să-mi spui că Louis e un avocat mai bun ca tine?
Nu. O să-ţi spun că e un avocat al naibii de bun,
şi va face orice să te protejeze.
Nu asta e ideea.
Vreau ca asta să dispară în linişte,
iar Louis nu face nimic în linişte.
- Atunci, spune-i asta. - Nu mă ascultă niciodată.
Atunci fă-l să te asculte sau apelează la altă firmă,
pentru că nu preiau cazul ăsta.
Harvey, n-am nevoie de altă firmă.
Am nevoie de tine.
Ştii ce cred eu?
Cred că vrei să ieşi din nou cu mine,
şi ai venit cu asta la mine, pentru că ţi-e frică să mi-o spui.
Nu-mi vine să cred!
Crezi că am inventat un proces împotriva propriei companii
doar ca să-i spun unui bărbat cu care am ieşit deja că-l plac?
Sigur aşa pare.
În cazul ăsta,
cred că am ales omul nepotrivit pentru asta.
Mulţumesc că ţi-ai făcut timp.
Te rog, anunţă-l că sunt aici.
Esther. Ce cauţi aici?
Credeam că ieri am fost foarte clar. Nu preiau cazul tău.
Ai fost clar.
Sunt aici să-l văd pe Louis.
Dar mă bucur că văd că ego-ul tău e la fel de puternic.
Îmi pare rău... N-am vrut să fiu aşa nesimţit ieri.
Nu-i nimic, Harvey. Ştiu ce-ai făcut.
M-ai acuzat de ce m-ai acuzat, ca să merg la Louis.
- Deci nu eşti supărată pe mine? - A fost chiar dulce...
într-un mod oarecum nesimţit.
Asta e specialitatea mea.
Mersi, Harvey.
Bună, Esther, Sunt Donna Paulsen.
- Sunt... - Ştiu cine eşti.
Eşti cel mai bun lucru care i s-a întâmplat vreodată fratelui meu.
Nu ştii nici măcar jumătate.
În fine, sper să nu ţi-am dat bătăi de cap venind aşa.
Prostii.
Louis a fost încântat când a auzit că vii.
Ce era atât de important de a trebuit să-mi anulez toată dimineaţa?
Jur că era bucuros să te vadă.
Iar noi două luăm masa în secunda în care termini aici.
- Vrei o gură? - Ăla e sucul tău?
Nu! Nu-mi vine să cred că încă bei porcăria aia.
Ştii că am un colon prost ca şi bunica Gertie.
Ce naiba cauţi aici?
- Am fost dată în judecată. - Sfinte Sisoe!
Brioşele tale de rahat au dat cuiva salmonella.
Nu e salmonella, şi Louis, asta e ceva serios.
- E compania mea. - Bine, îmi pare rău.
- Are vreo şansă să ţină? - Normal că nu.
La fiecare trei luni fac o verficare a furnizorilor.
Eşti sigură? Pentru că o să-l atacăm cu tot ce avem...
Louis, nu-l atacăm deloc.
Vreau să rezolv asta repede şi în linişte.
Esther...
dacă cazi la pace, pari vinovată.
- Ăsta e şantaj, pur şi simplu. - Ştiu asta, dar nu-mi pasă.
Asta e o decizie de afaceri.
Şi de-asta încerc să-i opresc pe alţii să facă acelaşi lucru.
- Îţi spun, ştiu ce fac. - N-am spus că nu ştii.
Nu, doar îmi spui cum să-mi fac meseria.
Louis, am venit la tine pentru că eşti fratele meu,
şi-ţi spun că de asta am nevoie.
În regulă, vom cădea la pace.
- Mulţumesc, Louis. - Nu, eu îţi mulţumesc.
Pentru ce?
Pentru că nu te-ai dus la Harvey.
După ce s-a ocupat de divorţul tău,
aş fi crezut că vrei să se ocupe el de tot.
Harvey, fă-te confortabil.
Îţi pot aduce ceva de băut?
Nu, mersi. Am trecut doar
să-mi mânânc chifla de dimineaţă şi să întreb de ce Jack Soloff
a încercat să semneze cu Fletcher Engines, iar tu nu mi-ai spus.
Nu ţi-am spus pentru că eram ocupată să rezolv problema.
Iar asta te-a făcut să-ţi dai seama că s-a dus la Daniel Hardman?
Da.
L-ai văzut pe Hardman.
Da, şi n-a durat mult, pentru că s-a întors în New York.
Să ghicesc.
A spus că n-a avut nimic de-a face cu asta.
Da. A spus că doar îi dădea un sfat folositor lui Jack.
Cred că e vremea să-i dăm şi noi un sfat folositor lui Jack,
cum ar fi să caute altă slujbă.
Harvey, m-am întâlnit cu Jack.
A spus că nu va mai discuta cu Hardman,
şi am decis să consider chestiunea închisă.
Îmi spui că ai încredere în clovnul ăla?
Poate arăt al naibii de bine pentru vârsta mea,
dar nu m-am născut ieri.
Vrei să vezi cât de mare e relaţia lui cu Hardman,
- nu-i aşa? - Normal că da.
De-asta i-am cerut lui Mike să lucreze cu Jack şi să fie cuminte,
iar tu ar fi bine să nu te amesteci.
Asta nu prea seamănă a felicitare cu "iartă-mă că am fost nesimţit".
Nu este. E un interogatoriu de 28 de pagini pentru Straussbank.
- Mersi. - Ce faci?
Mi-ai spus că nu lucrezi cu oameni în care n-ai încredere.
Nici eu n-o fac.
Nu trebuie să ai încredere în mine să înţelegi
că rahatul dubios de la Straussbank începe din vârf.
Chiar din vârf?
Sunt 50 la 50 şanse ca directorul executiv să ştie.
Directorul contabil trebuia să ştie.
Trebuie doar să punem mâna pe emailurile lor.
Asta e uşor. Suntem de acord să nu facem acuzaţii penale,
şi ne vor da emailurile imediat.
Nu putem renunţa la ameninţarea cu închisoarea.
Asta ne dă avantaj. Trebuie să mergem la tribunal.
Procesul va dura o veşnicie.
Tocmai am trecut prin acelaşi lucru cu Robert Zane.
De ce nu ridici telefonul şi să-l întrebi cine a avut dreptate?
Ştii, am auzit că eşti încrezut, dar n-aveam nicio idee.
Tu ai venit la mine dorind să faci pace.
Vrei să faci pace sau nu?
În regulă. Vom încerca ca tine.
Rachel, ce pot face pentru tine?
Am auzit de Esther, şi am sperat că aş putea ajuta.
Apreciez oferta, dar o să mă ocup singur de asta.
Şi nu încerc să mă amestec.
M-am gândit doar că ar fi drăguţ să învăţ
de la cel mai talentat, harnic,
şi respectat partener pe care-l avem aici.
- Încerci să mă iei la sentiment. - Funcţionează?
Chipeş.
Ascultă-mă.
E sora mea.
E dată în judecată.
Ultima dată când a avut o problemă, s-a dus la Harvey,
dar de data asta vine la mine, şi n-o las pe mâna altcuiva.
Poţi înţelege asta?
Motivul pentru care vreau să lucrez la caz
e că o admir pe Esther şi compania ei,
iar dacă cineva o atacă cu un proces neserios,
atunci... nu-mi pasă cât de puţin fac.
Vreau doar să te ajut.
Documentele sunt chiar aici.
Onorată Instanţă, după cum puteţi vedea,
a fost o neglijenţă în cel mai bun caz,
- o înşelătorie, în cel mai rău caz. - Ca să numai spun
de o încălcare a datoriei fiduciare.
Înclin să fiu de acord.
Onorată Instanţă, singurul lucru care e clar
e că clienţii lui au ales o investiţie riscantă.
Nu e înşelătorie din partea noastră.
Înşelătoria e că el a creat acele derivate,
ştia cât de riscante erau, dar ni le-a vândut oricum.
Am două miliarde în fonduri de investiţii.
Credeţi că verific fiecare investiţie?
Nu ştiu, dar sigur ai verificat-o pe asta.
- Şi unde e dovada? - N-avem niciuna... încă.
De-asta cerem acces la aceste emailuri.
Aici nu e vorba de emailurile lor.
E vorba să determinăm dacă procesul merge mai departe.
Şi o face.
Stabilesc audierea pentru descoperirile din emailuri peste trei săptămâni.
Trei săptămâni?
Onorată Instanţă, soţia mea se operează în trei săptămâni.
- Aş vrea să cer o lună în plus. - Aiurea se operează.
E programată în secţia C la Columbia Presbyterian.
Atunci pune pe altcineva la caz.
- Nu aşa merg lucrurile. - Dacă mi se permite...
Dacă suntem de acord să nu facem acuzaţii penale,
ne daţi emailurile într-o săptămână?
Dacă sunteţi de acord cu asta, vi le dau chiar mâine.
Atunci ne-am înţeles.
Vrei să-mi spui ce fel de joc faci?
- Pardon? - Ai acţionat pe la spatele meu.
N-am făcut nimic pe la spatele tău.
Am făcut-o în faţa ta.
Ştii ce vreau să spun... ai renunţat la avantaj,
dăndu-i un bilet în alb să scape de închisoare,
ceea ce înseamnă că ori te plătesc, ori te foloseşti de acest caz
ca să semnezi cu ei după ce se termină.
- Ce mi-ai spus? - M-ai auzit.
Ai strâns mâna tipului ca şi cum erai vărul lui.
Ascultă-mă. Dacă voiau să fie clientul meu,
i-aş accepta. Dar n-am făcut asta ca să-l pup în fund.
Am făcut-o să obţinem ceea ce aveam nevoie.
- Deja obţinusem ce aveam nevoie. - Nu, nu obţinusem.
Am avut o audiere cu asta în şapte săptămâni,
iar prostia cu secţia C era doar vârful aisbergului.
Între acum şi atunci, ar fi găsit o cale să-l amâne încă doi ani.
- N-ai de unde să ştii asta. - Ba da.
Am spus că voi încerca ca tine, şi n-a funcţionat.
Emailurile alea sunt pe drum.
Mă vei ajuta sau nu?
Louis, trebuie să vorbesc cu tine... Avem o problemă.
- Care e problema? - Problema este avocatul lui Jackson.
O cheamă Lisbeth Wexler, şi ăsta nu e primul ei proces frivol.
Niciodată nu este cu oamenii ăştia.
Asta nu înseamnă că nu putem cădea la pace.
Bine. Nu înţelegi. Am verificat zeci de cazuri ale ei.
De fiecare dată când primeşte o ofertă,
ameninţă să o facă publică.
- Rahat. - Ce e?
Exact de-asta mi-era teamă.
Bine, atunci ştii că nu e mare lucru.
Ne putem descurca, dar nu le putem face o ofertă.
Nu, nu înţelegi.
Am încercat să-i spun lui Esther că asta s-ar putea întâmpla,
dar m-a făcut să promit
că voi face să dispară chestia asta fără nicio problemă.
Bine, dacă nu facem altceva, va fi în probleme şi mai mari.
N-a spus chiar aşa.
Nu numai că a spus-o, dar a trebuit s-o transcriu
cuvânt cu cuvânt din dictafon.
- Ce e? - Nu, tocmai mi-am dat seama
că nu m-am gândit la Jack Soloff şi prostia lui de două ore.
Mă bucur că am făcut asta, Harvey.
Şi eu. Ar trebui s-o facem mai des.
Nu sunt sigură ce părere ar avea Mitchell despre asta.
Cine e Mitchell?
E bărbatul cu care m-am văzut în ultimele şase săptămâni.
Este...
E isteţ, amuzant, şi...
cel mai bine e că n-are nimic de-a face cu avocatura.
Mă bucur pentru tine, Donna.
Mersi.
Şi motivul pentru care ţi-am spus
e că asfel vei ştii că nu sunt geloasă când spun că...
Trebuie să-i spui lui Louis că te-ai culcat cu Esther.
- Ce? - Te rog.
Mi-a luat două secunde să-mi dau seama
după ce v-am văzut vorbind dimineaţă.
Nu e ceea ce crezi.
Ne-am apropiat în timpul divorţului ei.
Harvey, ai spus că vrei să fim prieteni.
Aşa sunt eu prietena ta.
Prietenii nu se acuză de lucruri.
Nu te acuz. Am grijă de tine.
Cum adică, ai grijă de mine?
Pentru că, cum spuneam, trebuie să-i spui.
Ştii ceva? Nu trebuie să fac asta,
pentru că, o dată, radarul tău e defect.
N-am făcut sex. Am dormit împreună o dată.
Care e diferenţa? I-ai promis că n-o vei face deloc.
Donna, Louis nu e raţional nici în zilele bune
cu probleme care n-o implică pe sora lui.
Cum va reacţiona dacă voi face ce-mi ceri?
Şi cum crezi că va reacţiona când va afla că i-ai ascuns asta?
- N-o să afle. - Ba da.
Pentru că n-a trebuit să fiu eu să văd cum vă uitaţi unul la altul.
Şi, într-o zi, Louis o să vadă şi el asta.
Donna, apreciez că-mi spui asta ca prietenă.
Acum, ca prieten, îţi spun să-ţi vezi de treaba ta.
Am avut dreptate. Ai făcut cu ei o înţelegere.
Despre ce dracu' vorbeşti?
Am verificat emailurile şi n-am găsit nimic care să-i lege de ceva.
Înseamnă că ştiai că vor lăsa nişte emailuri deoparte,
şi ai renunţat ca să obţii ceva din asta.
N-am ştiut că vor lăsa ceva deoparte, dar m-am gândit că o vor face,
şi o să mă aleg cu ceva din asta, dar nu este ceea ce crezi tu.
Despre ce vorbeşti?
Ideea ta cu ameninţarea cu închisoarea a fost bună,
dar nimeni n-a fost închis că a vândut titluri dubioase.
Merg la închisoare pentru distrugere de dovezi.
Deci, în loc să dovedim unui juriu care nu înţelege legea titlurilor,
că aceşti tipi ştiau riscurile investiţiilor lor...
Trebuie doar să dovedim că au şters emailurile.
Îmi pare rău.
Ia loc.
Ştii că asta e a doua oară în două zile
în care sari la mine că sunt tipul rău?
Trebuie să recunoşti. La cum te-ai purtat cu mine şi cu Louis,
- chiar erai tipul rău. - Destul de corect.
Dar erai acolo când Louis m-a minţit în faţă
că mă va sprijini la şedinţă?
Sau când i-a spus Jessicăi
că am făcut ceva groaznic, când, de fapt, el o făcuse?
Nu, n-am fost.
Dar tu îl cunoşti şi ştii de ce e capabil.
Şi cumva te înţelegi cu el.
Mă înţeleg cu el pentru că am văzut şi alte laturi ale lui.
Şi eu am alte laturi.
Poate am înjunghiat pe la spate pe aici,
dar niciodată n-am făcut nimic care să-ţi arate
că aş face ceva ilegal.
De asta m-ai acuzat mai devreme.
Bine, Jack.
Poţi avea şi tu o şansă să-mi arăţi o altă latură a ta.
- Ţi-am spus să cazi la pace! - Şi încerc s-o fac.
Atunci de ce-am fost anunţată că FDA îmi anchetează compania?
- Poftim? - Ce-ai făcut?
Voiam să cad la pace, dar după aceea Rachel a aflat
că avocatul lor are un trecut de şantaj al companiilor,
aşa că singura noastră opţiune a fost un contra-proces.
Ai pornit un contra-proces împotriva ordinelor mele clare?
Ştii ceva, Esther? Ai venit la mine după ajutor,
iar eu nu-ţi spun cum să-ţi coci brioşele.
Pentru că nu ştii nimic despre afacerea mea.
Iar tu nu ştii nimic despre a mea.
Nu trebuie. Te cunosc pe tine.
Şi ai pe umeri un drăcuşor cât Casa Poporului, şi când iese,
- înrăutăţeşte totul. - Ştii ceva, Esther?
Am avut dreptate să fac ce-am făcut.
Şi, măcar o dată, n-o să te las să mă tratezi ca pe un inferior ţie.
- Ca pe un inferior mie? - Da, inferior ţie!
Mereu am fost fratele bufon. Nu şi de data asta.
N-aveai dreptul să faci asta fără să mă întrebi!
Nu te-am întrebat pentru că nu m-ai fi ascultat!
Nu, tu nu aculţi niciodată!
De-asta am vrut să merg la Harvey de la început!
- Ce? - M-ai auzit.
- Cum m-ai putut trăda aşa? - Nu te-am trădat.
Aveam grijă de mine.
Dacă aveai grijă de tine,
atunci de ce m-ai minţit cu mersul la el?
Pentru că eşti mereu gelos
de fiecare dată când rog pe altcineva să facă ceva.
Eşti fratele meu, Louis, nu iubitul meu.
Dacă l-ai vrut pe Harvey atât de mult, de ce nu te duci la el chiar acum?
Nu pot.
Când am fost la el,
mi-a spus că ar trebui să am încredere în tine.
- Chiar a spus asta? - Nu numai că a spus asta.
A spus că eşti un avocat al naibii de bun.
Sunt un avocat al naibii de bun.
Dar ar fi trebuit să-ţi spun.
În fine...
Ce vom face acum?
Asta depinde dacă crezi că poţi avea încredere în mine sau nu.
Pot.
- 'Neaţa, Louis. - Bună dimineaţa.
Unde naiba ai fost? Ţi-am trimis 18 mesaje.
Da, şi dacă ar fi fost o urgenţă, te-aş fi sunat eu.
A fost o urgenţă.
Louis, să rămâi fără agrafe nu e o urgenţă.
Ştiu, numai că eu...
am avut nevoie de tine, şi n-am putut da de tine,
şi asta nu s-a mai întâmplat.
Luam cina cu Harvey.
- Harvey? - Da.
Încercăm să rămânem prieteni.
- Prieteni? - Da, prieteni.
Nu mă întorc la el,Louis.
Ce? Ştiu asta.
- Cum a mers? - A fost bine.
- N-a adus vorba de Esther, nu-i aşa? - Ce? De ce-ar face asta?
Pentru că se pare că a fost la el, înainte să vină la mine.
- S-a ocupat de divorţul ei. - Ştiu, numai că...
Nu crezi că e posibil să se fi întâmplat ceva între ei, nu-i aşa?
Nu ştiu, Louis, adică...
Uite, ştiu că am vorbit despre multe lucruri aseară,
- iar Esther n-a fost unul din ele. - Ai dreptate.
Harvey nu mi-ar promite aşa ceva, ca apoi s-o încalce.
Mă bucur că ai avut o cină drăguţă, Donna.
- Ce naiba e asta? - Emailurile lăsate pe dinafară.
- Cum ai pus mâna pe ele? - Contează că le-am obţinut.
Dacă le-ai obţinut ilegal, nu le putem folosi, şi o ştii.
Nu le-am obţinut ilegal.
Atunci de ce nu vrei să-mi spui cum le-ai obţinut?
Pentru că-mi place să ţin unele lucruri pentru mine.
Iar tu nu mi-ai ţinut un discurs despre a cunoaşte şi alte laturi ale tale?
Asta e o altă latură a mea. O să ai încredere în mine sau nu?
Domnilor, mă bucur că ne-am putut vedea aşa, din scurt.
Ne-aţi făcut un bine. Cred că vă putem face şi noi unul.
- Ce fel de înţelegere căutaţi? - Nu căutăm nicio înţelegere.
Ne aşteptăm ca voi să ni-l daţi pe directorul vostru executiv.
- Ce? - Nu dăm pe nimeni.
Aţi renunţat la acuzaţiile penale în chestiunea asta.
Da, nu vorbim de chestiunea asta.
Vorbim despre conspiraţie la ascunderea de probe.
Astea sunt 200 de emailuri de la analistul vostru,
râzând de fraierii pe care i-aţi jecmănit.
Rahat.
Calmează-te. Nu se poate să le fi obţinut legal.
- Ai dreptate, n-am făcut-o. - Ce?
- Dar-ar dracii, mi-ai spus... - Ştiu ce ţi-am spus, Jack,
dar nu m-ai fi lăsat să vin aici dacă-ţi spuneam adevărul.
Iar adevărul...
că am mai obţinut şi asta tot ilegal.
Ăsta e directorul vostru executiv spunând că, la nevoie,
vă va arunca la lupi.
Şi chiar vreţi să riscaţi
că nu vom găsi toate astea şi pe cale legală?
Aveţi 200 de oameni în firmă?
O să oferim fiecăruia imunitate dacă recunosc că există.
Şi, când o vor face,
va cădea ori directorul vostru executiv,
ori voi.
Mă bucur că v-aţi răzgândit şi ne-aţi chemat să ne înţelegem.
E clar că dl Jackson a suferit o vătămare fizică.
Nu vreau să mai fie rănit cineva.
Da, asta ar fi păcat. Atunci pe cine aţi da în judecată?
- Pardon? - Stai jos.
Suntem aici pentru că sora mea
a vrut să-ţi dea 50.000 de dolari ca chestia asta să dispară,
dar n-am ascultat-o.
Aşa că o să mai adaug şi eu 50.000 de dolari.
Nu contează.
Dacă credeţi că ne vom înţelege pentru 100.000 de dolari,
ne irosiţi timpul.
Cei 100.000 de dolari nu sunt pentru a cădea la pace.
E ca clientul tău să recunoască că l-ai abordat
după ce-a avut un episod public,
şi apoi l-ai instruit să spună că a fost la cinci minute
după ce-a mâncat una din brioşele noastre.
- N-aveţi nicio dovadă. - Nu, n-avem.
Dar el e înregistrat că face o declaraţie falsă la o agenţie federală,
ceea ce înseamnă că atunci când vom avem dovezi,
vei merge la închisoare pentru foarte, foarte multă vreme.
- 100.000 de dolari? - Kenneth...
Vei lua de 20 de ori mai mult când câştigăm.
Poate asta te va ajuta să te decizi, Kenneth.
- Ce-i aia? - E o listă
a tuturor celorlalţi oameni cărora le-ai făcut asta.
- Ce? - Credeai că erai primul?
Nu eşti.
Cel care cedează primul ia banii,
apoi restul se aliniază să fie închişi.
Ajunge. Plecăm.
Ce trebuie să fac?
Esther, ce cauţi aici?
Am venit să-ţi dau ăsta.
- E un cec de 100.000 de dolari. - E pentru Kenneth Jackson.
- Împărţim asta. - Nu, n-o facem.
Ai avut dreptate.
N-ar fi trebuit să încerc să cad la pace cu el de la început.
- Mi-ai salvat mai mult de atât. - Nu ştiu ce să spun.
Spune că mă vei ierta.
Nu te cred bufon, Louis,
şi n-am făcut-o niciodată.
Dar nu mi-am dat seama ce avocat bun eşti
până când n-am văzut cu ochii mei.
Apreciez asta.
Dar ştiu cât de mult ai lucrat să-ţi pui afacerea pe picioare,
şi ştiu la ce ai renunţat,
şi nu există nicio şansă
să las pe cineva să profite de tine.
- Mersi, Louis. - Eu îţi mulţumesc.
Vrei să cinăm în seara asta?
Nu pot în seara asta. Ce spui mâine seară?
Mâine seară e perfect.
Ce spui s-o invităm şi pe Donna?
Asta ar fi foarte plăcut.
Ai venit doar să-mi spui ce impresionant am fost azi?
Am venit să te întreb de ce tot n-ai încredere în mine.
Cine spune că n-am încredere în tine?
Nu mi-ai spus că dovezile au fost obţinute ilegal.
Jack... Ţi-am spus adevărul.
Emailurile alea n-au fost obţinute ilegal pentru că...
- Nici măcar nu erau reale. - Poftim?
Ştiu cum vorbesc agenţii de bursă. Ştiu exact ce-ar spune, deci...
Le-am scris chiar eu.
- Faci mişto de mine? - Aruncă o privire.
Te-am minţit
pentru că, pentru a-i face să creadă că erau ilegale,
trebuia să-i fac să creadă că erau reale.
Şi ai avut nevoie să fiu ofticat ca să te ajut să faci asta.
Ţi-am spus să ai încredere în mine.
Ştii ceva?
Am încredere în tine.
Ca să-ţi spun adevărul, când am început chestia asta,
o făceam doar ca să te pup în fund pentru ca Jessica să mă ierte.
Dar...
eşti o capacitate.
Înţeleg ce vede Harvey în tine.
Mersi, Jack.
Poate acum îi poţi da şi lui Harvey o a doua şansă.
Numai că totul vine atât de uşor pentru el.
Jessica îl scoate de la corespondenţă.
Cel mai tânăr partener senior.
În fine...
De 20 de ani muncesc pe brânci.
Nimeni nu a făcut vreodată aşa ceva pentru mine.
O să-ţi spun ceva, Jack.
Are şi el propriile probleme, ca toată lumea.
Şi dacă vrei să te înţelegi cu mine,
ar fi bine să găseşti o cale să te înţelegi cu el.
Gretchen, cum stăm cu revendicările în cazul Cabrillo?
- Trebuie să plec. - Nu sunt Gretchen.
Şi asta e păcat pentru tine, pentru că încă are obiceiul să te acopere.
Cu ce să mă acopere?
Ţi-am spus că Louis va afla de Esther.
Iar eu ţi-am spus că nu e treaba ta.
A devenit treaba mea când Louis m-a întrebat despre ziua de ieri,
şi a trebuit să-l mint în faţă ca să-l fac să renunţe.
- Nu ţi-am cerut să faci asta. - Ba da, ai făcut-o, şi o ştii.
Donna, n-am timp pentru asta.
- Am o întâlnire... - Ce întâlnire?
Am vorbit cu Gretchen,
aşa că nu poţi scăpa cu o chestie inventată.
- Calendarul tău e gol. - Ştii ceva, Donna?
Un lucru pe care l-am învăţat la modul dur
e să nu spui totul secretarei tale.
Ai grijă, Harvey.
Pentru că eşti pe cale să înveţi la modul dur,
că poate l-am minţit pe Louis o dată,
dar nu o voi mai face niciodată.
Harvey?
Harvey, unde ai fost în ultimele 40 de minute?
Despre ce vorbeşti?
Ai programat o şedinţă ca să putem vorbi de mama ta,
iar tu mi-ai spus o poveste lipsită de importanţă
despre cum ai fost înţepat de o albină.
- M-am certat cu Donna. - De ce?
Vrea să-i spun lui Louis că m-am culcat cu sora lui.
De ce vrea să faci asta, mai exact?
Pentru că i-am promis lui Louis că n-o voi face,
iar ea crede că el va afla.
De ce i-ai face o astfel de promisiune lui Louis,
dacă nu aveai nicio intenţie să te ţii de ea?
Am avut toate intenţiile de a mi-o ţine.
E sora lui Louis.
Dar după aceea am cunoscut-o, şi... s-a întâmplat.
De ce nu-i spui asta?
Pentru că e ca un copil de 4 ani, şi, pe deasupra, nu o deţine.
E sora lui.
Dar aici nu e vorba de relaţia lui cu sora lui.
E vorba de relaţia lui cu tine.
I-ai făcut o promisiune.
Da, şi cât timp nu află că am încălcat-o, nu contează.
Şi în lumina poveştii pe care mi-ai spus-o zilele trecute,
asta e probabil ce şi-a spus cineva pe care cunoşti foarte bine.
Faci mişto de mine? Mă compari cu ea?
Să fii sigur că o fac.
Până acolo unde ai pus-o pe Donna în poziţia de a nu spune nimic.
Donna nu e un copil de 8 ani, iar eu nu-mi înşel soţia.
Nu, dar pui doi oameni la care ţii în poziţia de a se simţi trădaţi.
- Trădaţi? - Da.
Ca atunci când cineva a avut o aventură cu altcineva.
Bine... n-ai dreptul să-mi spui asta.
E meseria mea să-ţi spun astfel de lucruri.
Atunci nu ştii despre ce vorbeşti,
pentru că toată viaţa am încercat să nu fiu ca ea.
Iar când oamenii fac asta,
foarte adesea devin exact acelaşi lucru într-un mod diferit.
Nu sunt ca ea!
Atunci, ar fi bine să te uiţi în oglindă.
Pentru că ai făcut o promisiune,
te-ai strecurat pe la spatele cuiva să o încalci,
şi, când eşti confruntat cu asta, negi orice responsabilitate.
Mie-mi pare a fi o aventură.
Ai vrut să mă vezi?
Ştii cât de mult am muncit să obţin o privelişte ca asta?
Bursă completă la Vassar.
Trei ani la Drept la Harvard,
şi un an ca prima femeie de culoare funcţionar la Curtea de Apel.
Şi n-o să irosesc toată munca asta grea
doar ca să las pe cineva să-mi ia totul.
Jessica, din câte pot spune,
Jack Soloff îşi ţine partea lui de înţelegere.
Face mai mult de atât. Tocmai mi-a trimis un email
în care te nominalizează pentru partener junior.
Iar tu vei găsi o cale de a refuza.
- Poftim? - Hai, gândeşte-te.
Felicitări. O meriţi.
Eşti cel mai bun asociat pe care l-am văzut vreodată.
Astea sunt opţiunile tale.
Probleme medicale. Probleme în familie.
Pur şi simplu, nu eşti pregătit.
Indiferent ce este, efectiv nu poţi accepta
să fii partener junior în clipa asta.
Jessica, nimeni nu refuză să fie partener.
O fac acum.
Pentru că nu voi transmite un comunicat de presă
care să anunţe că Mike Ross de la Harvard a fost promovat.
- Atunci, nu transmite unul. - Nu mă asculţi.
Nu, tu nu mă asculţi.
Ce crezi că se va întâmpla
când se va afla că mi s-a oferit singurul lucru
la care orice asociat visează, iar eu am refuzat?
Nu se va întâmpla nimic.
Pentru că-ţi vei pune mintea la treabă
să găseşti un motiv bun cu acelaşi entuziasm
cu care ai mâncat rahat ca să obţii slujba asta de la început.
- Ce e asta? - Ştii ce este.
Portofoliul de afaceri pe care vreau să-l duci la Pearson Specter pentru mine.
N-o fac.
Asta e o oportunitate pentru tine, Jack.
Nu, Daniel, e o oportunitate pentru tine,
şi nu sunt interesat să-ţi fac jocurile.
Mă înşel, sau n-am avut discuţia asta?
Am discutat... o dată.
Îmi amintesc.
A fost în timpul aceleiaşi discuţii pe care am avut-o
când ai venit la mine după un sfat privind cel mai bun mod
de a-l înjunghia pe Harvey pe la spate.
Înţeleg. Mi-ai făcut un serviciu.
Dar am terminat.
Nu mai vreau sfatul tău sau scurtăturile tale,
pentru că aproape am ajuns să fiu concediat.
Aşa că, te rog... ia asta.
Întotdeauna ai fost un manipulator, Jack.
Asta ce vrea să însemne?
Admir asta.
Dar nu eşti doar un manipulator.
Ai un drăcuşor pe umăr.
Şi lucrul pe care l-am observat
la oamenii care au un drăcuşor pe umăr
este că, undeva pe drum,
merg până departe să scape de ei.
Mi-am dat drăcuşorul jos de pe umăr.
Am obţinut respectul Jessicăi.
Nu te respectă.
Şi nu la drăcuşorul ăla mă refeream.
Nu mă mai suna.
Esther, ce faci aici?
De fapt, merg să cinez cu Louis şi Donna.
Mersi pentru invitaţie,
dar ăsta e ultimul lucru din lume pe care aş vrea să-l fac acum.
Nu de-asta sunt aici.
M-am gândit la ce-ai spus
că eu te-am sunat prima,
şi apoi despre cum te-ai descurcat cu asta.
Şi m-am gândit...
Poate ai vrea să mă scoţi undeva în weekendul ăsta.
Esther, ce crezi că se petrece între noi?
- Nu ştiu, numai că... - Nu ştii?
Îţi spun eu. Am avut un moment.
A fost plăcut, dar nu vreau să mă strecor.
Cine a spus ceva de strecurat?
Eu. Iar tu tocmai ai divorţat.
Şi ai doi copii,
şi nu voi fi eu motivul pentru care...
- Pentru care, ce? - Pentru nimic.
- De ce nu mergi la cina ta? - Harvey, spune-mi ce se petrece.
Ce se petrece e că m-ai invitat, şi am refuzat,
aşa că, te rog, lasă-mă în pace.
- Harvey... - Am spus să mă laşi în pace.
Ai făcut rezervări la "Sarabeth"?
Pentru a şaptea oară, da.
Şi de ce-a fost atât de important să fie acolo?
Brioşele lor sunt de zece ori mai bune ca ale lui Esther,
şi vreau s-o ştie şi ea.
- Credeam că aţi făcut progrese. - Tot sora mea rămâne.
Şi n-o pot lăsa să creadă că e cea mai bună la ceva.
- Bine. - Bună!
Stai. Ce este? Pari supărată.
Nu e nimic, numai că nu mă simt prea bine.
Se pare că nu va fi o seară bună până la urmă.
- Nu, nu, eşti supărată. - Nu e asta, Louis.
Nu mă simt bine.
Te rog, hai să reprogramăm.
O să sun la restaurant, şi...
Stai o secundă!
A venit până aici doar ca să anuleze?
Nu ştiu, Louis. Poate era deja pe drum încoace, şi...
Tocmai a ieşit din biroul lui Harvey?
Pentru că din direcţia aia a venit, nu de la lifturi.
Nu ştiu, Louis. Ce vrei să spun?
"Nu ştiu" e exact ce-ai spus când te-am întrebat dacă crezi
că a fost ceva între Harvey şi Esther,
iar acum o spui din nou.
Dar tu eşti Donna, tu ştii totul.
Îmi pare rău, Louis. Chiar ştiu.
- Ce-o să faci? - Nu e treaba ta.
Nu te amesteca. Ai făcut destul.
Noi doi o să avem o discuţie chiar acum.
Indiferent ce este... poate aştepta.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Are ceva de-a face cu de ce sora mea
tocmai a plecat, prea supărată ca să meargă la cină?
Nemernicule! Ştiam eu. Ce i-ai mai făcut acum?
Nu i-am făcut nimic, Louis.
Iar când spun acum,
adică opusul lui înainte când te-ai culcat cu ea.
Aşa e... Donna, cea pe care ai încercat să mi-o furi
la cina de serile trecute mi-a spus...
Calmează-te, n-am încercat să fur nimic...
Mi-ai făcut o promisiune!
Şi chiar şi după ce ţi-am spus despre când eu şi Esther eram mici,
şi băieţii se foloseau de mine să ajungă la ea,
tot ai mers mai departe şi m-ai trădat.
Louis, deja se întâmplase, şi tocmai voiam să-ţi spun.
Tâmpenii! Nu voiai să-mi spui în veci.
Voiai s-o ţii pentru tine până în ziua morţii.
Louis, trebuie să mă crezi. Jur că eram pe cale să-ţi spun.
Ce eşti pe cale să faci e să fii cotonogit.
În regulă, ai grijă.
Nu ameninţa cu ceva la care nu faci faţă.
Crezi că nu-ţi fac faţă?
Ai crezut şi că eram prea prost să aflu, dar tot am aflat.
Am aflat că eşti un mincinos, un trişor...
N-am trişat cu Esther.
Au fost doi oameni maturi care au luat singuri o decizie.
Decizia aia s-a terminat
cu ea plecând de aici aproape în lacimi,
pentru că nu ştia totul,
cum ar fi că eşti un afemeiat notoriu,
care nu poate suporta când altcineva are ceva.
- Taci dracu' din gură! - Care profită de orice femeie...
- Te avertizez. - Pentru că e atât de terminat
de ce i s-a întâmplat în jalnica lui copilărie...
- Taci dracului din gură! - Că nu poate...
Harvey.
Pleacă de lângă mine.
Pleacă dracului de aici!
Traducerea şi adaptarea Little Badger
== Thanks goes to elderman == @elder_man