În episoadele anterioare din Boston legal...
Ştiai ca Shirley Schmidt are un costum de majoretă?
- Câteodată îl îmbracă. - Inclusiv pompon-ul.
Mă îmbrac şi mă privesc în oglindă...
cu fustiţa mea, şosetele albe şi tricoul.
- Mă face să mă simt mai bine. - Ţi-o imaginezi îmbracată ca majoretă?
Dumnezeule.
Denny, uită-te! M-au angajat la Paza de Coastă!
- Ce? Şi eu? - Uită-te!
- Nu ştiu. Ai primit o scrisoare? - Da! M-au angajat!
Suntem la Paza de Coastă!
Dincolo, dincolo. Acolo... *
*Trimite vorbă acolo *
* Că sosesc yankeii... *
* Tobele bat peste tot *
- La dreapta cu 20 de grade. - La stânga sau la dreapta?
- Mă refer la port. Îl văd. - Oh, eu sunt căpitanul.
Oh, taci! E chiar în faţa noastră.
Dumnezeule.
Paza de Coastă a Statelor Unite urcă la bord.
Nimeni să nu se mişte!
Sunteţi toate amestecate.
- Cine e responsabil de evenimentul ăsta? - Eu.
- Ai un permis, d-ră? - Pentru ce?
E strict interzis să faci petreceri pe mare
fără o autorizaţie specială dată de Paza de Coastă.
- Ce? - Îmi pare rău, d-ră. Suntem în război.
Însă, spre norocul vostru, şi poate pentru al meu mai târziu,
eu sunt Paza de Coastă
De data asta o să scapi,
dar voi face o inspecţie completă
- ...a aparatelor voastre de galegeare. - Sunt noi
Perfect! Ok, Denny, situaţia e...
Cum faci să te dezbraci aşa rapid?
"Semper Paratus", prietene.
Întotdeauna pregătit. E motto-ul Pazei de Coastă.
Şi aşa e.
BOSTON LEGAL SERIA 5 EPISODUL 1 Semnale de fum
Traducere: VERONICA După subtitrarea italiana a filmului
Bethany.
În ultimii şapte ani am lucrat la un caz care pur şi simplu m-a consumat.
Mi-au stat în spate tot timpul pregătirii.
Au stors banii clientul meu, banii mei...
Chiar l-au ucis pe doctorul clientului meu..
E mort, Alan.
- Era fumător? - Nu, avea mai mult de 70 de ani.
L-au pus să depună mărturie de 13 ori.
A murit la sfârşitul săptămânii, tocmai când mergeam la proces,
nu mă îndoiesc că din cauza stress-ului.
Acum n-am un doctor care să depună mărturie.
Va trebui să cer o amânare care se va transforma în alte 10 amânări,
în timp ce îl vor pune pe doctorul meu să depună mărturie de alte 13 ori.
Nu mai pot. Sunt înfrântă.
Nimeni n-a avut succes împotriva unei corporaţii a tabacului.
Chiar dacă câştigăm procesul, ei vor vace apel.
La nivelul ăsta, studiile legale nu valorează nimic.
Ştiţi ce cred când este vorba de bani,
- ...mai ales când e al tău. - Trebuie să spun, că
sunt de acord cu Shirley. Întradevăr.
Corporaţiile de tabac sunt specializate în două lucruri.
Primul: să facă lumea dependentă de ţigări,
al doilea: să prelungească şi să ducă bătălii legale.
Vă spun că asta face cazurile foarte stresante,
chiar pentru birouri legale mari cum e al nostru.
În mod sigur mai mult decât cele mai impeniative pe care le-ai avut.
Şi eu sunt împotriva unei cauze contra unei corporaţii de tutun.
Şi biroul interzice în mod categoric ca tu să iei cazul.
Katie, Jerry, daţi-i lui Alan tot ajutorul de care are nevoie.
- Baftă! - Mulţumesc.
Denny, m-ai putea ajuta şi tu, dacă vrei.
Cum vreţi.
- D-le Crane! - D-le Crane!
- D-le Shore! - D-le Shore!
Nici un comentariu. Nu e nimic de zis. Faceţi loc vă rog.
Fără comentarii. Intră avocaţii.
Handicapata! Lasă-mă să trec.
Phoebe.
Alan.
- Te-ai alăturat acuzării? - Da.
Măreţ.
Eşti încă măritată cu...?
- Cum se spune? - Copii.
- Sigur. - În picioare.
32463. Pentru cazul lui Michael Rhodes...
contra A.B. Curtis Tabacco Corporation,
acuzaţia este de omor din culpă.
Acum această curte s-a reunit, prezidează onorabilul Milton Brodi.
Puteţi lua loc.
- Ok. Amândouă părţile sunt pregătite? - Ca să spun adevărul, Onorată Instanţă
apărarea are nevoie de mai mult timp. Acuzarea a adăugat un martor
pe care n-am avut oportunitatea să-l interogăm. Deci...
Martorul, Onorată instanţă, e un medic
care va depune doar în legătură cu cauza morţii.
Am fost obligaţi să-l chemăm pentru că medicul pe care voiam să-l chemăm
şi care a fost chemat încontinuu
a murit la sfârşitul săptămânii trecute, după ce a fost interogat,
aţâţat şi ameninţat în mod repetat în ultimii 7 ani din cei 77 de ani ai săi.
Problema e că...
că apărarea a pus în practică multe tehnici pentru
a amâna în continuare.
Mă întreb: aveţi vreo idee cum să grăbiţi lucrurile?
Beh, să te laşi păgubaş e lucrul cel mai bun, şi eu ştiu bine cât le place s-o facă.
- Obiecţie! - Bine, bine.
D-nă Prentice, vă dau o noapte. O noapte ca să interogaţi martorul,
care a fost adăugat pe lista acuzării.
Începem mâine la 10. Audienţa s-a încheiat.
Şti...
Odată ce cancerul a făcut metastaze s-a încercat doar alinarea durerii,
care era extremă.
D-l Rhodes v-a spus că decisese să fumeze, nu-i aşa doctore?
De ce? Aşa doare mai puţin?
Mi-ar place să ştiu.
Pot continua?
Vă rog.
Există mulţi alţi agenţi cangerigeni
la care d-l Rhodes era expus, nu-i aşa?
Scuzaţi! Asta va fi strategia dv.?
Să spuneţi că la ucis altceva?
Putem întrerupe deja totul, Alan, şi să mergem la judecător,
- ...dacă asta te depăşeşte. - Nu ţi-o lua în cap!
Bine, nu vorbeam de mine. Ciudat că tu o faci.
Ai altceva pe inimă pe care vrei să-l discuţi cu restul grupului?
- Suză-mă. Voiam să spun în cap. - Ajunge!
Puteţi să vă luaţi o cameră după proces.
S-a făcut o autopsie, doctore?
Nu era nevoie de autopsie ca să se ştie ce l-a ucis.
- Nici o autopsie - Glumiţi?
- D-nă Rhodes. - Tatăl meu a fumat timp de 50 de ani.
A murit de cancer la plămâni. Vreţi cu adevărat să insinuaţi că...
- D-nă, am nevoie... - Aţi mai văzut
o persoană putrezind inainte de moarte?
Alan, poate poţi tempera emoţiile clientei tale,
dacă nu reuşeşti cu ale tale.
Ce ţi s-a întâmplat?
E în regulă, am terminat.
Dacă ai intenţia de a intra în tribunal ca să ceri o amânare...
Nu. Am obţinut ceea ce voiam. Şi tu?
Mulţumesc.
- În felul ăsta încerci să câştigi cazul? - Nu începe, Denny. Bine?
Ai idee câtă lume moare în fiecare zi din cauza fumatului?
Oh te rog, ce noutate!
- Tutunul ucide. Şi atunci? - Doar ce ai spus: "Şi atunci?"
- Beh, chestie veche! - Denny, înainte de toate
nu doar că nu e "chestie veche" dar e o problemă actuală.
Industria tutunului e mult mai puternică azi.
Ce minciuni!
Devenim cu toţii insensibili.
Fumul ucide. Ce importanţă are! Oricum, suntem toţi amorţiţi.
De ce spui asta?
Cine ţi-a spus că am amorţit? Cine?
- Despre ce vorbeşti? - Şti foarte bine!
- Te-a chemat ea? - Denny!
Nu ştiu despre ce dracu vorbeşti.
Atunci, îmi spui sau nu?
Ai fost în dispoziţie proastă toată ziua.
- Ce ţi s-a întâmplat? - Nimic. Asta e problema.
Scula mea nu funcţionează.
- Scuză-mă? - Când am fost în
cabina căpitanului cu una din fetele dela Jacuzzi...
Scula mea m-a trădat.
- Sunt terminat, Alan, mort. - Denny...
Aş vrea să fiu mort. Aş fi făcut o figură mai bună
cu "rigor mortis"! Mort. Terminat. O să mă omor.
Denny, se poate întmpla oricui.
- Ţie ţi s-a întâmplat? - O dată.
Bună.
- Cum merge cu mărturia? - Bine. De ce?
Se spune că aţi fost foarte slabi.
Alan, sunt foarte fericit să ajut ultima ta
luptă împotriva morilor de vânt, însă amândoi ştim că
nimeni nu câştigă cu adevărat împotriva industriei tutunului, nu?
Dacă ar apărea o ocazie să facem un acord,
îl vom face, nu-i aşa?
Se ascunde exact ca o broască ţestoasă.
Prea speriată ca să iasă din carapace.
Ce?
Shirley, îmi poţi acorda o secundă?
E vorba despre penisul meu.
- E depresiv. - N-aş vrea să te amestec, însă...
Nici nu te gândi.
Bine, bine.
Ai vrea să îmbraci costumul de majoretă pentru mine?
Îmi pare rău. Ai încercat cu electroşocuri?
Crezi că sunt de râs?
Bine. Îmi împrumuţi costumul de majoretă?
- Denny... - Carl, dă-mi o mână de ajutor, hai!
- Doar doi martori? - Bethany...
M-am gândit 7 ani pregătind mai mult de 50 de experţi...
Bethany, dacă lăsăm să devină o lecţie ştiinţifică...
Trebuie să demonstrăm dependenţa. Trebuie să demonstrăm că...
- Tu mi-ai cerut să accept cazul. Deci... - Şi doi?
Aş vrea să rămân cât mai aproape
de emoţiile martorului clientei...
- Unde s-a dus? - A plecat.
Trebuie să-ţi spun, Alan, cei doi martori par destul de uituci.
Sper că n-ai înnebunit.
Katie, avem o problemă de încredere...
Noi doi n-am avut încă o adevărată relaţie.
Te agăţi încă de colegele mai "tinere"?
E aşa frumos de văzut că nu te-ai schimbat!
De ce eşti aici?
Bine, vin cu pacea.
- 140.000 dollari. - Pentru o persoană decedată?
E oferta noastră. E tot ceea ce puteţi spera
având în vedere că vom face apel împotriva oricărui verdict.
Şi de ce s-o lungim? Ne simţim încă atraşi unul de altul.
Nu mă simt atras de tine în momentul ăsta.
Bine. Să zicem că te cred.
În mod sigur, când l-am cunoscut părea nebun.
E mai bine să plec.
Am avut sute de astfel de cazuri
şi toate se termină în acelaşi mod, atunci de ce
să te stresezi, Alan? Nu face bine la sănătate.
Ai face mai bine să nu mai fumezi.
Problema e, Phoebe, că pari aceeaşi,
ai parfumul obişnuit...
Chiar şi acelaşi gust...
Dar amândoi ştim că te-ai schimbat, sau nu?
Vreau să spun, când eram împreună, doar ideea că
unul din noi susţine o bătălie în favoarea multinaţionalelor de tabac...
O industrie care ucide persoane în mod sistematic...
Sper că-ţi dau mulţi bani.
Aunci ar meriata, desigur.
Şi tu eşti aici, la Crane, Poole & Schmidt.
Eu nu trebuie să mă scuz.
Nu, nu când ţi-e atât de uşor să pleci.
- N-am plecat. - Ba da.
Da, ai făcut-o.
Şti ceva?
Cred că te-ai schimbat, Alan.
Ai ochii stinşi.
Se spune că pasiunea unui bărbat e primul lucru care moare când îmbătrâneşte.
Presupun deci, că ar trebui să fie mai uşor pentru mine să-ţi stau aproape.
Având în vedere că pasiunea ta m-a făcut să mă îndrăgostesc de tine.
Oferta ta e respinsă.
Deci poţi să pleci.
Bine, Alan.
Atunci ne vom revedea.
A început să fumeze când avea 11 anni.
- Fuma marca acuzatului? - În principal, da.
Şi cât timp a fumat tatăl dv.?
- Mai mult de 50 de ani. - Maureen, la un moment dat
tatăl tău în mod sigur a aflat că fumatul provoacă cancer.
A încercat să nu mai fumeze de multe ori.
Încerca în mod disperat să se oprească, dar era dependent.
Uneori sta luni de zile fără să fumeze.
Dar întotdeauna reîncepea. Pur şi simplu nu putea...
Oh, iubire...
Ce bine... da... Nu te opri...
Oh!
- Alo? - Denny.
- E doctorul meu. - Nu mă interesează.
- Am făcut-o deja, dar încă n-a funcţionat. - Închide imediat.
Trebuie să închid.
Ce?
Înţeleg.
Şi la un moment dat tatăl tău a făcut cancer la plămâni.
Acum 11 ani.
S-a luptat. I-au extirpat un plămân.
A făcut tot ce...
Dar la sfârşit, s-a extins până la creier.
La sfârşit a fost o moarte cu adevărat deprimantă
şi înspăimântătoare.
Maureen, ca să fim exacţi, pericolele legate de fumat
sunt cunoscute tuturor de mult timp deja...
- ...inclusiv de tatăl tău. - Asta doar înrăutăţea lucrurile.
A trebuit să-mi privesc tatăl, făcând continuu ceva,
toată ziua, în toate zilele,
ce ştia că îl va ucide, dar nu reuşea să se oprească.
Era dependent de când era copil, dependent în mod absurd.
Nu continui să-ţi faci ţie însăţi nişte lucruri, fără un motiv.
O faci doar pentru că fizic, nu reuşeşti să te opreşti.
Nu ai nici o bază ca să dai opinii medicale sau ştiin...
Era tatăl meu.
Asta e baza mea.
Nu era doar ceva fizic.
Îi era ruşine că e dependent,
şi chiar dacă eşti destul de lipsit de inimă ca să te gândeşti:
"Şi-a căutat-o", eu n-am vrut-o niciodată.
Îmi pare rău că pot părea egoistă, dar n-am spus niciodată:
"Sigur, îmi voi privi tatăl trecând prin agonia asta".
Copiii mei n-au acceptat niciodată să-şi piardă bunicul în modul acesta...
A fost atât de dureros...
Atât de dureros pentru multe persoane care n-au vrut-o niciodată.
Prima dată, lasă-mă să-ţi spun cât îmi pare de rău pentru pierderea ta.
Să pierzi un membru al propriei familii din cauza cancerului...
- E prima dată că se întâmplă? - Nu. De fapt...
- Deci cancerul e ereditar în familia ta... - Obiecţie.
Onorată instanţă, sunt studii medicale recente care
care au determinat existenţa unei comune varietăţi genetice
care, de fapt, dublează riscul de îmbolnăvire de cancer pulmonar.
Ar putea fi ereditar.
Sigur. A fost doar o mare coincidenţă că el fuma.
Tatăl dv. şi-a făcut vreun control pentru această varietate genetică specifică?
Nu.
Înţeleg că tatăl dv. lucrând într-o fabrică de hârtie
- de când... - Glumiţi?
- D-le Shore. - Oh, dragă...
Ce bine, nu te opri.
D-nă Rhodes, în câte case credeţi că a locuit tatăl dv. în timpul vieţii?
Nu sunt sigură. Probabil 6 sau 7.
În vreuna din ele se găsea azbest?
N-am idee. S-ar putea.
Şi ce-mi spuneţi despre arsenic, siliciu sau crom?
Aceste case au fost analizate pentru relevarea vreuneia din aceste substanţe?
Toate acestea pot cauza cancer pulmonar, dacă vă întrebaţi de ce v-am întrebat.
- Nu ştiu dacă au fost analizate pentru acele substanţe. - Şi ce-mi spuneţi despre radon?
- Radon? - Da, radon.
E un gaz care provine din pietre şi din gunoaie.
Rămâne prins în case şi clădiri.
E foarte frecvent. Inodor, incolor.
Şi şi acesta poate cauza cancer pulmonar.
Casele în care a locuit tatăl dv. au fost analizate pentru radon?
- Din câte ştiu eu nu. - Înţeleg.
Mulţumesc. Şi încă o dată, vă aduc condoleanţele mele sincere pentru pierderea dv.
Cum a mers?
Bine.
- Ehi! Mă doare. - Ce dracu avea telefonul ăla?
O idee a doctorului. Crede că poate stimula...
Cerule sfânt, Denny, sunt în mijlocul unui proces!
Voiam să-l pun pe vibraţii...
Ţi-am cerut să participi la cazul ăsta ca să mă ajuţi!
- Luptăm împotriva unei industrii a tutunului! - Ştiu, ştiu.
E aproape imposibil să-i învingem şi posibilităţile mele nu devin mai bune dacă
telefonul colegului meu urlă "Oh, da, iubire..."
- în timp ce interoghez un martor. - Era o urgenţă medicală!
Urgenţă medicală? Pentru că nu ţi s-a sculat în cadă?!
- Ehi, ehi, nu te lua de mine. - Anumite lucruri sunt mai importante
- decât viaţa ta sexuală. - Dacă "fosta" ta îţi face probleme,
- N-am făcut altceva de cât să răspund la telefon. - Nu mai eşti la şcoală!
Iartă-mă dacă aşteptam de la tine puţină înţelegere.
- Înţelegere? Tatăl clientei mele... - Încerc să înţeleg ce mi se întâmplă...
încerc să-i spun prietenului meu cel mai bun, care mă tratează cu dispreţ.
- Îmi pare rău, nu te compătimesc. - Încerc doar să am o erecţie!
Cine ştie? Poate e "vaca nebună".
- Sunt sigur că nu e aşa. - Şi dacă ar fi?
- Penisul meu are Alzheimer. - Nu, Denny. Ai avut doar...
...o zi proastă.
Se zice că ţi s-a întâmplat o dată. În ce circumstanţe?
În realitate era cu ea, Phoebe.
Ce s-a întâmplat?
Eram îndrăgostit de ea.
Aia distruge totul.
Ea mă iubea, doar că...
nu suficient.
Nici o relaţie nu e suficient de echilibrată
E întotdeauna puţin dezechilibru.
O persoană iubeşte sau e îndrăgostită puţin mai mult decât cealaltă, însă...
Nu reuşeam să suport să fiu...
Aşa că am plecat.
Poate că nu e prea târziu. - Are o căsnicie fericită şi copii.
E prea târziu.
Personal e o mare jignire pentru mine să fim acuzaţi în mod constant.
Beh, multinaţionalele de tutun sunt obiective uşoare.
O să-ţi spun ceva: fabricanţii de maşini
fac produse ce ucid. Dacă vrei, uită-te pe statisticile accidentelor.
Şi alcoolul? Să ne lăsăm păgubaşi.
Dar şi noi contribuim la binele comun.
- Nimeni nu vorbeşte de asta. - Şi anume, ce bine faceţi?
Ascultă asta: cheltuim miliarde de dolari...
pentru campaniile antifumat şi în prevenire pentru cei tineri.
Câte întreprinderi cheltuie bani ca să descurajeze lumea să cumpere propriile produse?
E o manifestare a conştiinţei imprenditoriale fără precedent.
În câteva cuvinte, a menţionat biroul
"American Journal Of Public Health" care a descoperit că
adolescenţii care privesc reclamele anti-fumat
sunt cu 36% mai predispuşi să fumeze.
- Nu sunt de acord cu descoperirea asta. - Pariez că nu eşti de acord nici cu
numeroşii apărători ai sănătăţii publice
care cer să fie interzise toate campaniile anti-fumat adresate tinerilor,
finanţate de industriile de tutun,
însărcinând proprii angajaţi să folosească o psihologie inversă
făcută cu scopul să-i determine pe adolescenţi să fumeze.
- Beh, din nou nu... - Cu ţigări cu gust de
ciocolată, căpşuni, caramele ca să atragă copiii.
- Noi n-o facem. - Pentru că, în sfârşit, e ilegal.
În acest punct, fixaţi-vă atenţia pe mentol,
- ...care serveşte... - Mentolul e legal.
E productiv, având în vedere că e ţigara preferată.
de 75% din afroamericani.
- Ascultă... - Ce? produsul vostru
chiar dacă e folosit direct
ucide între o treime şi jumătate din consumatori.
De fapt, ţigările ucid mai mult decât accidentele auto,
decât crimele, sinuciderile, SIDA, şi drogurile luate împreună.
Un mort la fiecare 6 secunde.
Doar în timpul mărturie dv.,
ate 50 sau 60 de persoane au murit.
Firma dv. ucide oameni, d-le Buttram.
- Obiecţie, Onorată Instanţă. - Acceptată.
D-le Espenson, emoţiile nu au valoare aici,
şi, dacă nu ai întrebări de pus, să continuăm.
Aranjează-te un pic, Judecătorule!
Scuză-mă!
* Doctore, femeia mea*
* se întoarce târziu diseară... *
* îmi puteţi da ceva? *
* pentru că "sentimentul" s-a terminat*
*şi trebuie să-l fac să revină imediat.*
* înainte ca ea să vadă că am încercat totul *
* ca să-l fac să se întoarcă *
* ceea ce dă "fiori"*
* care face să tremure genunchii *
* de fiecare dată când vine ea*
* şi am fost euforic *
* şi depresiv *
* oricum pot să fiu euforic *
* dar nu depresiv *
* încercând să fac să se reîntoarcă acest sentiment *
* care pare dispărut *
* tot atât de repede cum a venit *
* şi am încercat, m-am uitat... *
* am făcut orice *
* ca să fac să se întoarcă... *
E al dv.
Cum?
Am spus că martorul vă aparţine.
Mulţumesc.
- Delirai? - Ca şi cum să delirezi ar fi...
- Nu ştiu, ca şi cum pe neaşteptate ai fi într-un alt univers...
- Undeva în eter. - Există doar o explicaţie.
- Încă o iubeşti. - Nu.
Nu, doar mi-am amintit ce simţeam când o iubeam.
A spus că ochii mei...
Că focul a dispărut şi că pasiunea a fost primul lucru care s-a dus...
E una din fricile mele cele mai mari, Denny.
Că în timp ce îmbătrânesc...
"Stins" e cuvântul pe care l-a folosit.
Stins.
Tu ochii, eu cocoşelul.
În afară de asta, pierd.
Am făcut o greşeală gravă neprezentând mai mulţi martori.
Ea are o grămadă de martori experţi.
Alan...
Când te vei ridica pentru pledoaria finală,
vei fi orice, numai mort nu.
Ea încă nu ştie de ce eşti în stare.
Nu ştie ce zombi poţi fi în tribunal!
O capodoperă a naturii.
Hai, şi în plus nu e chiar aşa de frumoasă.
Nu vorbeam de ea.
Denny, trebuie să-mi pregătesc pledoaria.
Sunt foarte confuz.
Cum v-am spus deja, industriile de tutun sunt adversari uşor de lovit.
Sunt sigură că o parte din voi
vrea să le lovească.
Dacă credeţi că clientul meu a provocat moartea d-lui Rhodes,
atunci în mod sigur
daţi un verdict în favoarea acuzării.
Dar, nu e aşa simplu să trageţi concluzia asta.
Da, fuma.
Fiica sa spune că de obicei fuma marca clientului meu.
Dar nu avem nici o bază s-o demonstrăm.
Şi dacă ţigările sunt cei mai probabili vinovaţi,
nu s-a făcut nici o autopsie.
El vrea să decideţi bazându-vă pe emoţii.
Dar cum judecătorul Brody ne-a ordonat deja
emoţiile nu au valoare aici.
Suntem într-un tribunal.
Prin urmare, vă voi cere să judecaţi în baza probelor.
După toate ...
Aţi jurat pentru asta.
Michael Rhodes a fumat timp de 50 de ani
a avut cancer pulmonar şi a murit. Toţi ştim ce s-a întâmplat.
Şi cunoaştem şi genul ăsta de moarte.
Toţi cei de aici cunosc pe cineva care a purtat această bătălie
şi a murit agonizând, brutal, crud...
Dar emoţiile nu au valoare aici.
Michael Rhodes avea 11 ani când a început să fumeze.
Era în 1948.
În vremea aceea nu se cunoşteau riscurile
şi chiar dacă se cunoşteau, la 11 ani,
nu avea capacitatea să le înţeleagă.
Şi în plus era dependent.
Sunt făcute în aşa fel ca să te facă să devi dependent.
Doar în ultimii ani
a fost crescută în medie cantitatea de nicotină din ţigări
la 11,6%, ca să dea mai multă satisfacţie.
Recent, s-a aflat că, companiile de tutun
timp de ani au adăugat în ţigări un compus pe bază de amoniac
ca să crească gradul de absorbire a nicotinei.
E acelaşi principiu folosit în crack.
Să aruncăm o privire la strategia obscenă folosită aici.
"Fumatul va provoca cancer, dar nu acest cancer în particular."
"Nu e vina ţigărilor noastre... E ceva genetic,
sau e azbestul, sau o fabrică de hârtie..."
Nu-şi asumă niciodată responsabilitatea. Niciodată.
Şi Dumnezeu nu vrea: dacă-i daţi în judecată, vă îngroapă, pe voi şi avocatul vostru.
Şi vă vor interoga medicul până ce acesta moare.
Toate aceste metode şi tactici perfide şi inteligente de afaceri
nu aparţin trecutului. Continuă s-o facă acum, azi.
Pentru că industria de tutun e ca un cuib de gândaci.
- Vor şti întotdeauna să supravieţuiască. - Obiectez.
Şi persecută şi copiii cu strategii diferite.
Cu publicitate în culori strălucitoare...
la nivelul copilului, în magazinele potrivite.
Angajează fete de 20 de ani ca să meargă în locuri frecventate de tineri şi să-i seducă
ca să participe la petreceri luxoase sponsorizate de ţigări.
Gândacii găsesc întotdeauna o modalitate.
Nu pot face publicitate la TV,
însă au contracte cu agenţi publicitare, relaţii ca să le pună în contact
cu industria cinematografică... şi a funcţionat.
Cercetările arată că fumatul în filme
aduce aproximativ 400.000 de noi adolescenţi fumători în fiecare an.
Când se încearcă uciderea gândacilor aceştia supravieţuiesc întotdeauna.
Trebuie... pentru că atunci când un produs îşi ucide proprii consumatori
e nevoie să găseşti un mod de a atrage noi clienţi.
Azi există versiunea feminină a virilei mărci Camel.
Folosesc lozinci de tipul "uşoare şi seducătoare".
Cu seducătoare pachete roşii.
Virginia Slims face publicitate ţigărilor sale lungi.
Revista"Allure" a dedicat o ediţie specială dietei cu ţigări.
Folosesc profile sociale şi psihologice
adresându-se potenţialilor fumători pe sexe, etnii,
preferinţe sexuale grupări socio-economice.
Gândacii nu fac discriminări.
Directorii lor vin aici să se laude cu campaniile lor anti-fumat
care sunt proiectate în aşa fel că până şi copiii fumează.
În 2005 au cheltuit mai mult de 25 de miliarde de dolari în publicitate şi promoţii.
Mai mult de 225% faţă de 1998.
Şi au neruşinarea să pretindă că vor să descurajeze fumatul.
Companiile cu o conştiinţă nu s-ar comporta aşa.
Cum pot fi legale ţigările, pentru numele lui Dumnezeu?
Poate să-mi spună cineva?
Sunt un amestec mortal de agenţi cancerigeni,
care dăunează fiecărui organ din corpul vostru.
De ce nu le interzicem? De ce e o ţară liberă?
De ce libertatea de a alege e un ideal american
de apărat când o persoană moare la fiecare 6 secunde?
cum poate o companie, în special una cu atât de multă conştinţă
să producă în mod conştient un produs care îi otrăveşte pe cei ce-l consumă,
şi să-l mai şi prezinte ca modern, sexy şi distractiv?
Cu scopul de a-l face agreabil pentru copii? Cum poate unn avocat să apere
o companie care face un astfel de lucru?
Cum face o societate să-l tolereze? Însă o facem.
Marile industrii de tutun nu au conştinţă.
Nu e conştinţă la Washington,
care a fost plătit şi cumpărat de această industrie.
Conştinţa trebuie să vină din partea dv., d-lor juraţi.
Dacă va fi o adevărată reglementare
trebuie să provină de la voi.
Lumea fumează, zi după zi
şi moare, continuu.
Şi industria de tutun face mereu mai mulţi bani.
Doar în ultimul an un facturat de 25 de miliarde de dolari.
Cum e posibil?
- Ce? - Ce-ai zice, dacă câştigăm,
să vi la mine, să intrăm goi în Jacuzzi,
şi să folosesc cu tine un vibrator?
Zic "pas".
Alan.
Clientul meu e interesat să se ajungă la o soluţie.
- Să trecem peste asta. - Nu vrei să auzi cât?
N-am nevoie să aud nici o cifră.
Scuzaţi-mă, juriul are verdictul.
- Deja? - Să mergem să auzim cifra lor.
Ar fi trebuit să-i ascultăm măcar, nu e prea târziu.
Ba da, e. Pentru ei.
- Bethany... - D-le preşedinte.
- Juriul a a juns la un verdict? - Da, Onorată Instanţă.
Care?
În cazul Rhodes contra A.B. Curtis Tabacco Company,
pentru acuzaţia de omor din culpă judecăm în favoarea
- ...acuzării. - Drace!
Şi-i ordonăm imputatului să plătească o indemnizaţie
de 600.000 dolari.
De asemenea, ordonăm imputatului să plătească daune
de 213 milione de dolari.
Ce?
Apărarea solicită rediscutarea cifrei din verdict.
Se respinge.
Apărarea intenţionează să conteste verdictul ca fiind excesiv.
- Se respinge - Vom face apel.
S-a notat. Membri ai juriului, serviciul vostru s-a terminat.
Curtea vă concediază şi vă mulţumeşte
şi audienţa e suspendată.
Ce-ai zice dacă te-ai dezbrăca acum?
D-le Shore...
- Nu ştiu ce să spun. - Nici eu.
Alan, mii de mulţumiri.
Alan, îmi acorzi un moment în particular?
Beh, felicitări.
Evident, vom face recurs.
Vor trece ani şi ani înainte de a se termina.
Am timp, doar nu sunt pe moarte sau altceva.
Nu, tu chiar nu.
Beh eu... n-o să mă ocup de apel.
Îl voi trece unui alt avocat.
Atunci presupun că ăsta e un adio.
Da.
Bine...
Adio, Alan.
Adio.
Mă ai întotdeauna pe mine.
Nu e acelaşi lucru. Dar şti ceva, Denny?
De multe ori te apropii mult.
Când mi-ai spus că în tribunal par un zombi...
N-am înţeles cât sunt de norocos să am să am pe cineva în viaţa mea cu care...
Nu ştiu ce-aş face fără tine.
Cu toate că eu urăsc ţigările îmi lipseşte pauza de ţigară.
Un armistiţiu în timpul căruia colegii se confruntă
în discuţii de la probleme banale la iubirea vieţii lor
care întotdeauna rezultă că e oricum, numai banală nu.
Şi mă face să mă gândesc că aş fi putut să nu te cunosc
dacă n-ar fi fost faptul că amândurora ne place să fumăm aceste lucruri cancerigene
care pot fi fumate doar afară.
Ar fi o tragedie.
Nu reuşesc să-mi imaginez să rămân singur acum
- cu scula mea cu Alzheimer. - Denny.
E un simptom, ai spus-o şi tu.
Mi se pare că va fi ea prima care va pleacă.
- Şi ăla? - Care?
Nu-l văzusem.
E...?
- O să ne vedem. - Aşteaptă, aşteaptă.
Arată-mi-l măcar.
Oh, Doamne!
Sunt două bucăţi, Denny. Să-l împărţim.
- Să-ţi iasă din minte! - Hai!
- E un cadou pentru mine - Tu iei partea de deasupra, eu pe cea de jos.
Absolut nu!
- Ce? - M-am vindecat, m-am vindecat.
- Plec. - Stai!
De ce să nu savurăm momentul ăsta?
La vârsta mea sunt norocos dacă durează un moment.
Tu iei partea de sus, eu pe cea de jos.
Mâine schimbăm. Va fi ca ceva în trei.
- cum ai vrut întotdeauna. - Nu, n-am vrut niciodată să participi tu!
Denny...
Nu ţi-am cerut niciodată nimic.
- Sunt prietenul tău cel mai bun. - Alan!
Cum poţi să fi atât de egoist şi crud?
- Nu mi-l distruge. - O Doamne!
- Ne vom vedea. - Ce grabă ai?
Cu calm. Fă lucrurile bine.
Un pic cam fantastică.
Cel puţin...
- ...dansează cu ea prima dată. - Să dansez?
Ţine-o, absoarbe-o.
Apreciaz-o.
Asta e vrăjitorie.
E fantastic.
- O Doamne, suntem ciudaţi? - Foarte ciudaţi.
Traducere: VERONICA după subtitrarea italiană a filmului
Boston Legal 05x01