Din episodul anterior...
Suntem pe acest vas fără provizii, fără un plan concret.
Ne îndreptăm înspre sud. Către San Diego.
Trebuie să stăm departe de coastă şi de alte vapoare.
Strand?
Poate are motive personale ce nu le împărtăşeşte.
- Chris, îmi pare rău. - Ai împuşcat-o!
Ce-ai făcut pentru maică-sa a fost un act de milostenie.
Ar trebui să plecăm.
Oricine a făcut asta, se întorc.
Haide, Willa.
Bun.
E bine acolo unde e.
Floarea ar trebui să fie acolo.
Pune-le pe flori.
Grăbeşte-te, o să avem probleme.
- Haide. - Vin.
Traducerea şi adaptarea: Richard Nasta & Azael
Facebook.com/RichardNastaRO Facebook.com/AzaelRO www.subtitrari-noi.ro
M-ai auzit?
Ai înnebunit, Nick?
- Scuze. - Dacă mai faci asta vreodată,
te voi lăsa în mijlocul oceanului, nu vorbesc prostii.
- Am crezut c-am auzit ceva. - Ce? Ce puteai auzi?
Nu ştiu. Ceva ce bătea în epavă.
Da, aproape c-ai murit.
Aproape că l-ai omorât pe Travis.
- Încă încercăm să ajutăm oamenii, nu? - Da.
Oameni pe care-i vezi.
Maddy.
Nick a găsit jurnalul de bord al acelei nave.
Avem o problemă.
San Diego e mort.
- Cât e de rău? - Nu-i mai.
- Poftim? Stai puţin. - Cum adică nu-i mai?
E ars. Armata i-a dat foc.
Conform acestui jurnal, Leigh Anne a venit din sud din această direcţie.
Stai puţin, credeam că San Diego e în siguranţă.
Nu aş crede pe cuvânt ce văd.
Au încercat să acosteze? Au mers pe mal?
- Cum de ştiu asta? - Jurnalul lor e foarte clar.
Ultima notiţă a fost ieri. Ce mai e de dezbătut?
Dacă mergem în San Diego, trebuie să ştim ce-i acolo.
Acum încercăm să ne concentrăm pe ce urmează să fie aici.
Şi ce fel de armă ar putea scufunda o asemenea navă?
- Mitralieră cu calibrul de 50 mm. - Arme militare.
Tipul de armă ce poate fi montat doar pe-un vas imens.
Foarte mare.
Sigur ne urmăreşte?
Am schimbat cursul de nenumărate ori, dar de fiecare dată ne urmăreşte.
- Ar putea fi ei. - Ar putea fi iubitul Aliciei de la radio.
Fapt pentru care nu vorbim cu străini.
Cine a făcut asta, încă ne urmăresc.
- Şi sunt rapizi. - Bine, unde mergem?
- Ce facem acum? - Ne ascundem.
O să-i pierdem dacă stăm lângă coastă.
Acesta are un golfuleţ.
La fel ca acesta. La fel de adânc.
Şi e un refugiu.
- Va fi o staţie acolo. - Care probabil va fi abandonată.
Aşa-i, dar o staţie are radio, provizii.
- Putem strânge informaţii. - Atunci acolo mergem.
Spre insula Catrina atunci.
Chris?
Vom acosta curând.
Ne vom îndepărta puţin de ce-i pe apă.
Să ne revenim puţin.
Pare a fi un loc bun. Va fi în siguranţă.
De unde ştii?
Ai văzut?
A venit lumină din acea casă.
- Vii? - Voi rămâne.
Mă asigur ca prietenul nostru să treacă de noi.
Când a trecut, vom pleca şi noi.
Eu şi Ofelia îţi vom ţine companie.
Nu mă deranjează solitudinea.
Insistăm.
Cineva-i acasă.
Nu-şi ţin uşile deschise.
Nu, sunt speriaţi. Şi noi am fi aşa.
Vezi ceva?
Travis.
- E cineva? - Ce faci?
Ştim că eşti acolo. Ştim că eşti speriat.
Şi noi suntem.
Avem nevoie doar de informaţii.
Nu suntem o ameninţare. Nu suntem bolnavi.
Suntem doar...
avem nevoie de ajutor.
Harry!
Treci înapoi înăuntru.
Scuze, e entuziasmat când vede oameni.
A trecut ceva timp.
V-am văzut lumina. Eram pe apă.
A fost un accident.
Travis. Travis Manawa.
George Geary.
Cu ce te pot ajuta, Travis Manawa?
A trebuit să acostăm.
Nu-i mai în siguranţă pe mare decât pe uscat.
Ce te face să crezi că aici e în siguranţă?
Trebuie doar să ne stabilim direcţia şi vom pleca.
Nu ai de ce să te temi.
- Poţi să iei ceva. - Mersi.
Aveam câteva cărţi pe noptieră. Încercam să citesc una pe săptămână.
Mereu rămâneam în urmă.
Nu cred că acum aş avea timp de citit.
Nu ai nimic altceva decât timp.
Ia-o.
Nimeni n-a mai scris altele de multă vreme.
Sunteţi din Los Angeles. Aveţi aerul celor de acolo.
Am plecat când au început să-l bombardeze.
Napalm.
Folosesc pe întreaga coastă.
Am discutat cu alte staţii.
- Aşa-i în fiecare oraş? - Din câte ştiu eu, da.
Portland, Seattle, Vancouver.
- Şi-n sud? - San Diego a fost ars.
- Dar mai în sud? - Au închis graniţa.
- Nu poţi intra sau ieşi. - Dumnezeule.
Ce-a mai rămas.
Nu multe.
Interiorul nu-i mai bun decât coasta.
Ultima oară am discutat cu Joshua Tree, a spus că Petrified Forest e distrus.
JT s-a închis imediat după.
Apoi California, Arizona.
Zion i-a urmat imediat.
Utah e distrus.
Staţia din Munţii Stâncoşi e închisă. Aia-i în Colorado.
La fel şi Continental Divide.
Asta înseamnă că jumătate din ţară e distrusă.
- Ai lucrat? - Da.
Am fost consilier şcolar.
Pe bune? Eu am specializarea în medicină.
Am lucrat cu mulţi copii din LA Unified.
- Da? - Da.
Am avut o altă viaţă înainte de George.
Cu totul o altă viaţă.
Ţi-a plăcut? Munca?
Da. Am adorat-o.
Nu ţi-a fost greu,
să ai grijă de copiii altora ţinând cont că trebuie să ai grijă de ai tăi?
Poate fi dificil, dar copiii sunt amuzanţi.
Fiecare are nevoie de ceva diferit.
Chiar dacă credeam că nu mai am nimic de oferit, tot găseam ceva.
Mereu ai lucrat la nivel de liceu?
- Ai lucrat cu copii mai mici? - Nu, n-am avut ocazia.
N-a fost pentru că nu-ţi plac copiii mici?
Nu.
Am şi eu doi.
Mi-au plăcut mai mult când erau mici.
Mamă.
E fiul cel mai mare, Seth.
Seth, ea e Madison.
- Eşti bine, mamă? - Da.
Purtam o conversaţie.
E drăguţ să avem un vizitator.
- Cum eşti? - Sunt bine.
- Unde-i tata? - E în birou cu soţul ei.
Bine. Mă întorc curând.
Mai ai vin?
Vom rămâne?
E doar temporară şederea.
Nu avem unde merge. De ce nu rămânem aici?
Trebuie să fim invitaţi.
- Chiar trebuie? - Da.
Foarte politicos din partea noastră.
- Ţi-ai luat antibioticele? - Da.
Încep să înţeleg lumea mai bine.
După câte am făcut eu şi maică-ta să te ferim de o anumită viaţă,
asta nu-i lumea pe care trebuia s-o cunoşti.
E în regulă. E bine.
Înţelegerea acestei lumi, mă ajută să te înţeleg pe tine.
E cruzime.
Ţinteşti şi tragi.
- Bine. - Nu faci cum trebuie.
Trebuie să mergi aşa, apoi să sari şi să te rostogoleşti...
Da, m-am prins.
Ce sunt gălbenelele?
Gălbenelele sunt flori.
De ce le pui în buzunare?
Acum mult timp, peste ocean, în Europa,
a fost un virus ce-a îmbolnăvit foarte mulţi oameni.
Şi nu aveau medicamente ca acum, aşa că le dădeau flori să-i însănătoşească.
- A funcţionat? - Nu.
Nick, vrei să vii să vezi camera noastră?
Da, să mergem.
- Vrei să vii să vedem camera lui Harry? - Nu, mersi.
Nu trebuie să vorbeşti, dar e mai bine să fii înconjurat de oameni.
- E în regulă. - Bine.
Haide, să mergem.
Super tare!
- Asta-i camera ta? - Da.
Şi cine sunt aceşti oameni?
Aceştia sunt muncitorii. Vecinii.
Familia Colby. Şi unchiul Kyle.
Ce s-a întâmplat cu ei? Ce-i asta?
Ce trebuie să se întâmple acum când oamenii sunt bolnavi.
Da.
Tu nu vei păţi asta.
Ştiu, pentru că am pastile magice!
Da!
- Nu ştiu ce-s alea. - E ca o vitamină.
Dacă o iau, familia mea rămâne împreună.
- Şi care-i favoritul tău? - Generalul. Are o armă.
Trebuie doar să i-o pui.
Sigur.
- Ce naiba le ia atât? - Te grăbeşti undeva?
Nu-mi place să am o ţintă pe spate.
Ţintă de antrenament pe un vas de 10 milioane de dolari.
Vasul tău de 10 milioane de dolari.
- Ce? - Ai spus "un vas de 10 milioane"
de parcă acest vas nu-i al tău.
- E al meu. Nu-ţi face griji. - Nu-mi fac griji.
Sunt doar curios.
Pe cine plănuieşti să laşi în urmă?
Te aduc în casa mea, te iau pe vasul meu... unde-i încrederea?
De ce-aş lăsa în urmă pe cei ce i-am luat cu mine?
Resurse.
Ai avut atât de multe. Nu plănuiai atât de mulţi.
Ne descurcăm.
Avem apă.
Şi tu eşti un pescar foarte bun.
Ei nu-s infectaţi, Travis. Noi suntem.
Noi suntem rădăcinile pe care mama natură le smulge.
- Ce se întâmplă nu-i natural. - Nu putea fi mai natural.
Lumea nu s-a putut susţine,
aşa că a făcut un pas înapoi şi a zis, "ajunge."
Ăsta-i cursul corecţiei.
- Natura învinge mereu. - Da, exact.
Şi nu-ţi spun nimic nou.
Oamenii tăi ştiu mai bine decât oricine.
- Poftim? - Eşti din populaţia indigenă Maori, nu?
Da. Nu mulţi oameni ghicesc asta.
Sunt un antropologist amator. Sunt amator în multe chestii.
Dar am studiat cultura voastră de când am fost tânăr.
Am fost în Noua Zeelandă ca student. Tu ai fost?
Ne-am adus bunica acolo când a murit.
Am fost doar un copil.
E incredibil pentru mine...
devotamentul de-aţi menţine familia pe pământul tribal
ca orice ciclu al vieţii ce începe, se termină pe acelaşi pământ sacru.
E frumos. Şi e corect.
De asta mi-am crescut familia aici.
Şi de asta vom rămâne aici.
Sunteţi în regulă dacă stăm peste noapte?
- Ar trebui să mergem mâine. - Da, nicio problemă.
Mă simt norocos.
Cum aşa?
Nu ştiam ce fel de persoane vor coborî de pe acel vas.
Am găsit prieteni noi.
- Cat de rău? - Cum am văzut.
San Diego, întreaga coastă de vest, totul e distrus.
Nu-mi vine să cred.
George crede că totul face parte din marele plan al naturii.
- Da, e puţin nebun. - N-ai nicio idee.
Melissa m-a tot întrebat despre slujbă de parcă a fost un interviu.
Poate că-i curioasă despre lumea exterioară.
- N-au fost niciodată pe uscat. - Niciodată?
- Da. - Ţi-a spus el asta?
Crede în legătură omului cu pământul sau.
A pornit lumina intenţionat.
George a spus că a fost un accident. Ea ştia ce face.
Crezi că vrea să plece de pe insulă?
Da, poate îi e frică să spună, dacă nu o face.
Vrei să ştii care e cel mai subestimat avantaj al apocalipsei?
Care?
Nu sunt avioane, adio poluare fonică, adio smog. (n.tr. ceaţa şi fum)
Doar stelele cerului.
Cel puţin ştim sigur c-am rezolvat criza de mediu.
Grozav!
De ce eşti treaz?
Tu de ce eşti trează?
Am băut prea mult vin.
Gândesc foarte mult.
Tu ce scuză ai?
Copiii ăştia...
Au văzut destule.
Lumea în care trăiesc acum, în care vor trăi...
Nu ştiu ce să zic.
Nu vor cunoaşte niciodată normalitatea.
Nu e corect.
Măcar sunt pregătiţi.
Da, sunt pregătiţi de apocalipsă.
Şi asta nu-i apocalipsa?
Nu, Alicia, nu e Răpirea.
Ceva nu e în regulă.
Nimic nu mai e în regulă.
Nicăieri.
Unde te duci?
Am treabă!
Mă poţi ajuta, dacă vrei.
Ce facem?
Suntem întreţinerea.
- De unde vin? - De pe continent.
Sau de pe navele naufragiate între noi şi uscat.
Curentul îi aduce aici.
Tata spune că e o anomalie a ciclului flux-reflux.
Focurile de armă îi atrag, trebuie să lucrăm silenţios.
Câţi sunt?
Sunt câţiva noi în fiecare zi.
Sunt o pacoste.
Vrei să încerci?
L-ai văzut pe Chris?
Nu.
Nu cred c-a mers prea departe.
Nu s-a dus într-acolo, e pe barcă.
- Sau pe uscat. - L-am căutat pe barcă.
Înseamnă că-i pe uscat. Vrei să te ajut să-l găseşti?
Nu, îl caut eu.
Bine.
Travis, te pot ajuta, dacă vrei. Ştiu cum sunt tinerii cu probleme.
Şi eu sunt unul dintre ei.
Aşa, la tâmplă sau la baza craniului, dacă sunt cu spatele.
Cum ai învăţat să faci asta?
Tata m-a învăţat cum să supravieţuiesc în toate condiţiile.
Ne-am pregătit pentru aşa ceva de foarte mult timp.
- Cu asta se ocupă? E supravieţuitor? - Nu, dar ştie să se descurce singur.
Nu trăieşte pe pilot automat.
Bravo! Bine lucrat.
Da.
Asta-i tot. Întoarce-te după prânz şi înainte de cină.
Ştiu să se caţere?
Din câte am văzut, nu. Sunt neîndemânatici.
Uite încă unul.
- Îl rezolvăm mai târziu. - Mă ocup eu de el.
Adu târnăcopul înapoi când termini.
Distracţie plăcută.
Fiul dvs e foarte priceput, dle.
Chris. Ce faci?
Sunt de folos.
- Hai la barcă. - Vin imediat.
- Hai, Chris, te rog. - Imediat!
Chris.
Chis!
Gata, am terminat.
Bună dimineaţa, vecine.
Gardul are o problemă.
Lângă apă.
Da, morţii ajung acolo uneori.
Seth se ocupă de ei.
L-am văzut, fiul meu a fost cu el.
L-a ajutat.
Nu-i putem lăsa să împingă prea tare gardul.
O dată pe săptămână mergem şi mutăm cadavrele.
Eşti bine?
Avea un târnăcop. A dat cu el şi...
Fiul meu tăia iarba de pe peluză şi ducea gunoiul, înţelegi?
Îşi făcea curat în cameră şi spala vasele.
Cam asta era.
Aşa trebuie să ne descurcăm acum, cât timp vom putea.
Asta e situaţia.
Hai la o plimbare.
Sunt infectaţi acolo?
Da.
Turişti care au fost prinşi pe insulă când feriboturile n-au mai circulat.
Cred că sunt câteva sute.
Ne descurcăm cu cei care ajung pe plajă.
Dar dacă ne prind mirosul, s-ar putea să avem probleme.
Ţine asta.
De ce aţi rămas aici?
Asta e situaţia.
Toţi trebuie să murim.
Noi decidem dacă ne dăm bătuţi sau supravieţuim.
Alegem între acceptare şi negare.
Eu am ales supravieţuirea.
Crezi că totul va fi bine?
Ai văzut harta.
Ăla e adevărul.
Nu e rău sau bine, corect sau greşit.
Pur şi simplu asta e situaţia.
Cum te poţi da bătut aşa uşor?
Nu mă dau bătut.
Repar gardul.
- Bună, Nick. - Hei!
Willa! Unde e toată lumea?
Hai să desenezi cu mine.
Nu ştiu să desenez.
- Desenează! - Bine, hai să încercăm.
Ce desenăm?
Stai pe lângă mine ca îngerul morţii, Daniel.
Posibil.
Sau poate sunt îngerul tău păzitor.
Prietenul nostru a dispărut. Plecăm odată cu refluxul.
Bună dimineaţa.
- Nu-i nevoie să faci asta. - Măcar atât să fac.
Ai dormit bine?
Nu, tu?
Nu.
Aţi obţinut toate informaţiile de care aveaţi nevoie?
Ştim unde să nu mergem.
Vom pleca în curând.
E o călătorie scurtă.
Melissa, lumina de aseară... Cea pe care ai aprins-o.
Ai aprins-o din greşeală?
Da, e un obicei prost.
E o greşeală dacă o aprinzi o dată, dar de două ori...
Încercai să ne atragi atenţia?
V-am văzut de pe ponton aseară.
V-am urmărit cu binoclul.
Când v-am văzut, am avut speranţa că Willa şi Harry au o şansă nouă.
O şansă pe care n-o vor avea dacă vor rămâne aici.
Când v-am văzut venind spre ţărm, am aprins lumina.
Parcă ai zis că sunteţi în siguranţă pe insulă.
Nu, aici doar tragem de timp.
Până când se termina.
Vino cu noi.
Nu pot, nu mă simt bine.
Am scleroză multiplă.
Nu o să mor mâine, dar aş fi o povară.
- Aş fi o povară pentru copii. - Şi George?
Dacă v-am putea lua pe toţi...
George nu va pleca de aici.
Crede că e mai bine să mori lângă familie, nu lângă străini.
Seth crede acelaşi lucru.
Vrei să-i luăm pe Harry şi pe Willa?
Ea e bolnavă, nu poate pleca.
E convinsă că dacă vor rămâne aici, vor muri.
Au provizii, apă şi mâncare.
- Au şi electricitate. - Dar au şi infectaţi.
Sunt mulţi pe lângă gard şi mai sunt câţiva în port.
Cat crezi că le va lua să ajungă la ei? Nu e un loc sigur.
Ştiu, am vorbit cu George.
Are convingeri puternice, dar vrea să-şi ţină familia în siguranţă.
La fel ca mine.
Trag de timp până când se va sfârşi tragic.
Şi cine zice că noi facem altceva?
Următorul loc în care mergem ar putea fi mai sigur, ne-ar putea salva.
Nu pot să iau copiii lui George doar pentru că aşa vrea ea.
Atunci ia-i pentru că-ţi cer eu.
Nu îi iei, Travis, îi salvezi.
Nu ar trebui să ne facem obicei din a lăsa oamenii în urmă.
Lasă-mă să vorbesc cu George.
Bine? Lasă-mă să vorbesc cu el.
Bine.
Mexic!
Eu sunt. Da, e liber.
Cât de mult poţi să amâni?
La apus.
Voi fi acolo.
Voi ajunge.
Ce-i?
Cred că nenorocitul ăsta plănuieşte să îşi ucidă familia.
Ce?
Am găsit pastile în biroul lui, cred că sunt otravă.
- De unde ştii? - Cunosc medicamentele.
Cunosc şi drogaţii, oamenii ăştia nu sunt aşa.
Pastilele alea nu sunt pentru uz recreaţional.
Coboară imediat.
Au înţeles?
Le-am spus că vor merge să se plimbe cu barca,
şi că se vor întoarce în câteva zile. Sunt entuziasmaţi.
Vom avea grijă de ei, îţi promit că vor fi în siguranţă.
Asta e a lui Harry.
Se sperie noaptea,
chiar dacă se preface că nu îi e frică. Se ascunde sub patul surorii sale.
Am încercat să-l oprim, dar cred că e în regulă.
Dacă va face aşa, nu vă alarmaţi.
Willa are un păr foarte... Plânge când e pieptănată,
aşteptaţi până când îl daţi cu şampon şi balsam, va fi mai uşor după.
Ce se întâmplă?
Salut, George.
Melissa, ce se întâmplă?
- George... - De ce?
Ascultă-mă.
Te iubesc. Iubesc familia noastră.
Trebuie să le dăm o şansă.
Nu pot să mă uit zilnic la ei şi să nu le văd viitorul.
- Mamă? - George!
Ce-i, dragule?
Ce-i? Spune-mi. E în regulă spune-mi ce s-a întâmplat.
Willa a păţit ceva.
Rămâi aici. Să nu pleci nicăieri, Harry!
Willa!
Willa, Willa!
Ce...
Draga mea!
- Ce s-a întâmplat, amice? - Şi-a luat pastila.
- Willa, nu! - Melissa.
Ieşi afară!
Melissa! Nu o ţine în braţe.
- Nu mai eşti în siguranţă. - Ştie!
Nu!
Ia-l pe Harry de aici!
- Scoate-l afară! - Vino cu noi.
- Nu. - Nu-i poţi salva.
N-o să-i salvez.
Plecaţi!
- Ce s-a întâmplat? - S-au transformat!
Îl luăm pe băiat cu noi!
Vreau la tata şi la mama!
Ştiu, dar asta vor ei pentru tine.
Vor să avem grijă de tine.
Ce s-a întâmplat cu Willa?
S-a îmbolnăvit.
Hai înăuntru.
Madison, ce-ai mai făcut?
Îl luăm cu noi, avem loc.
- Du-l înapoi. - Avem loc!
Nu avem, copiii sunt doar o povară.
Nu mai discutăm din nou, n-ai să decizi cine trăieşte şi cine moare.
- Ba asta fac. - Nu discutăm!
Aşa facem! Porneşte odată barca!
Opriţi-vă!
Înapoi!
Harry! Vino la mine, te duc acasă.
Nu, nu!
- Nu mai există acasă. - Taci.
- Nu ştii ce-i acolo! - Taci!
- Ascultă-mă. - Ştiu ce-i acolo.
E casa noastră. Încă e casa noastră.
Seth, tatăl tău vrea altceva. Ne-a spus să avem grijă de el!
Tata mi-a spus ce vrea!
- M-a învăţat demult. - Şi-a schimbat părerea.
Nu te cred.
Vino cu noi, Seth. Te rog.
Daniel, nu.
Pot să împuşc măcar unul dintre voi.
Poate mai mulţi. Asta vrei?
Lăsaţi-ne să mergem acasă! Lăsaţi-ne să plecăm.
Harry, vino aici. Haide!
E vina ta.
Haide.
Doamne.
Tată, uite.
Mamă?
Nu poţi să faci nimic?
Puştiul are puşcă.
Mamă?
Fă-le cu mâna oamenilor, bine?
Să nu te opreşti.
Chris, nu te uita.
Traducerea şi adaptarea: Richard Nasta & Azael
www.facebook.com/RichardNastaRO facebook.com./AzaelRO www.subtitrari-noi.ro