În episoadele anterioare din ŞTIINŢA INTERZISĂ.
Clona are o potrivire genetică de 100% cu originalul.
Corpul tău, amintirile tale, sunt o copie după a altcuiva.
Eşti doar o clonă.
- Ea e... - Julia.
Julia White.
Vrea să o ia de la început.
Oamenilor rar li se oferă o a doua şansă.
Poate că asta e.
Ştii? Când eram aseară în laborator şi te priveam fără să pot
spune cuiva despre noi, era...
ACCESUL PENTRU NIVELUL 6: ACORDAT
Nu depăşim anumite limite, Colin,
creând maşinării inteligente care au potenţialul
de a arăta şi gândi exact ca noi.
Ai găsit ceva interesant?
Mâine, cei dragi se vor întoarce ca şi clone.
Amintirile vor fi stocate şi vândute.
Androizii se vor plimba printre noi.
Ziua de mâine a sosit.
Traducerea şi adaptarea: Kprice
ŞTIINŢA INTERZISĂ Sezonul I, Episodul 4 - Weekend
Vineri 23:55
Bine, Victor.
Alege numele:
infirmiera Penny, dna Penny, madame Penny,
sau preferata mea, stăpâna Penny.
Aşadar,
parametrii de bază sunt:
eu sunt mereu prima. Literalmente.
Preliminarii: ia-ţi un timp
pentru a-mi masa umerii, picioarele,
şi alte chestii extra, da?
Bineînţeles, plesneala e mereu binevenită,
numai să-ţi dozezi forţa,
n-aş vrea să dau explicaţii despre cum m-am învineţit.
Ai înţeles?
Da, stăpână Penny.
- Mai zi o dată. - Da, stăpână Penny.
Perfect.
Vrei să fii acadeaua mea?
Chiar am nevoie de unul dintre aceia.
Colin.
Îmi pare rău, eu nu...
E vina mea, Laura.
Ştiam că te vei apropia prea mult, trebuia să pun punct mai devreme.
Nu, îmi pare rău!
Te rog, nu spun nimănui.
E doar un coşmar.
Cred că am găsit ceva. Laura.
Sâmbătă 8:55
Mai lasă-le şi peştilor.
Poftim?
- Scuză-mă, era o replică penibilă. - Da.
Ce? Crezi că tu te descurcai mai bine?
N-aş încerca.
Poate că următoarea e mai bnă.
Bine, ia s-auzim.
- Vii des aici? - Da, fantastic!
Cuţu...
- Cum îl cheamă? - Homer.
Bună, Homer.
Eu sunt David.
Julia.
Fir-ar să fie.
Ce e?
Îmi curge sânge din nas.
Lasă-mă să ghicesc, te iei la bătaie prin somn?
Poate ai prefera să te lovesc pe tine.
Minunat, am şi o migrenă.
Vrei să te consulte unul dintre doctorii mei?
Nu, n-am nimic. Ai vreo aspirină?
În al doilea sertar din dreapta.
Ce vrei să facem azi?
Ascultă...
Trebuie să discutăm.
Înţeleg.
Am stabilit de la început
că nu va dura prea mult.
Eşti una dintre angajatele mele...
Şi devin inoportună.
Nu este aşa.
Laura...
Speram să înţelegi.
Îmi pare rău că te dezamăgesc.
E din cauza lui Bethany, nu-i aşa?
Poftim?
- Despre ce vorbeşti? - Nu începe cu de astea.
Crezi că nu văd cum o priveşti?
Laura, nu trebuie să fie astfel.
Spune-mi cum ar trebui să fie, Colin! Pari a avea toate răspunsurile.
Mă ocup.
Nu îşi aminteşte nimic.
Nu, dle. Documentele noastre au fost distruse.
N-avem de ce să ne facem griji.
Împuşca-m-ar cineva...
"CRED CĂ AM GĂSIT CEVA. LAURA"
NU COPIA.
Nivelul 6?
Nu te opri... Da!
Nu te opri.
Nu te opri!
Isuse! Şapte orgasme!
Eşti ca o maşinărie... Scuză-mă...
Acum poţi să te odihneşti.
Nu, serios.
Am putea discuta...
sau bea ceva.
Poate că ne-am putea uita...
la un film.
SÂMBĂTĂ 13:20
Hei, Philip.
- Da? - Ai văzut-o pe Laura pe undeva?
E sâmbătă, ştiai?
Tu eşti aici.
- Mda, sunt dizabilitat social. - Nu suntem toţi?
La naiba!
Chestia asta trişează!
Ce e?
Laura a lăsat un formular de cerere pe biroul meu, dar nu contează.
Ai auzit de ceva care se numeşte "nivelul 6"?
Nu, n-am reuşit să trec nici de nivelul 4.
Vrei chips-uri?
Minunat. A mai ieşit o femeie pe uşa ta, Philip. Bravo.
- Laura, aici erai. - Da.
Am primit asta, dar nu sunt sigură ce vrei să faci cu el.
Despre ce vorbeşti?
De formularul de cerere.
- Chestia numită "Nivelul 6". - N-am mai auzit de aşa ceva.
- Te simţi bine? - Aştept liftul.
Stai o clipă. Laura!
Nu ştiu nimic despre aia.
Dar e scrisul tău, nu?
Nu.
Poate... Nu ştiu.
Chiar vrei să cred că ai venit aici sâmbăta
doar pentru a mă întreba despre formularul de cerere?
De ce altceva aş fi aici?
Bună întrebare.
Computer, derulează înapoi.
Aşa, opreşte.
Dă-mi un prim plan al mâinilor.
Până la urmă am ajuns să fac exact ce şi-a dorit tatăl meu.
Fuziuni şi achiziţii.
Foarte emoţionant.
- Dar tu? - Eu...
Lucrez pentru 4ever Innovations.
Pe partea de microchip-uri.
Lasă-mă să ghicesc... Eşti genială.
Descoperă-mă.
Ce face o femeie ca tine pe piaţă?
Şi cam ce gen de femeie aş fi?
Să recunoaştem, eşti genială, inteligentă, splindidă!
Bună eschivă.
Mulţumesc.
Eu...
Eram căsătorită cândva. Într-un fel...
N-a mers...
Nu ne cunoşteam prea bine.
Nu răspunzi?
De la serviciu.
Să mai aştepte.
N-am mai avut o invitaţie la prânz de...
De fapt...
N-am fost niciodată invitată să iau prânzul.
Scuză-mă, mi se pare foarte greu de crezut.
Ai fi uimit.
Homer, vino aici.
- Vino aici. - Cred că te place.
Nici el nu-i rău deloc.
Mi-ar trebui un entuziasm puţin mai redus din partea androizilor mei.
Cineva mai delicat, mai politicos.
Cineva puţin mai...
feminin.
Deci, Shelly...
Alege un nume:
infirmiera Penny, dna Penny, madame Penny sau stăpână Penny.
Parametrii de bază sunt:
Dezordonată.
Întunecată.
Ar trebui să mai faceţi şi curat din când în când,
dnă Penny.
Bine, poate că eşti puţin prea feminină.
Penny, eşti acolo? Uşa e încuiată.
Bethany... Nu e chiar cel mai potrivit moment.
Deschide, trebuie să îţi arăt ceva.
E cea mai dezgustătoare chestie pe care am văzut-o vreodată.
Numai tu puteai fi încântată de un gândac gigant de metal.
- Unde l-ai găsit? - E o poveste lungă.
E al nostru?
Adică de la 4ever Tech? Mă-ndoiesc.
N-am mai văzut aşa ceva.
Un birou curat e un birou vesel.
Ignor-o. Încă n-am ajustat-o.
Ai o viaţă...
foarte ciudată, ştiai?
Mie-mi spui...
În orice caz, tehnic vorbind, chestia asta nu e o maşinărie.
E biomecanică, dotată cu multiprocesor pentru funcţiile cerebrale.
Iar tentaculele par a fi dintr-un fel de carne.
Factorul Hick e 12,5.
De ce ar crea cineva aşa ceva şi ce face, mai exact?
Sincer? N-am idee.
Pare a fi encodată cu un chip de memorie.
- Dar nu reuşesc să-mi dau seama... - Drace!
Mulţumesc.
Duminică 10:14
Văd că mi-ai găsit familia.
Ce mulţi sunt!
Da. Trei fraţi, două surori, şi câţiva verişori.
Un clan destul de mărişor.
Înţeleg. Pentru tine familia e foarte importantă.
Da, cred că da. Mi-am tatuat-o pe braţ.
Dar tu? Ai o familie mare?
Nu.
Chiar nu.
Părinţi?
Nu. Sunt singură.
Serios? Nici măcar...
Am spus că nu. Cum altfel vrei să-ţi spun?
Bine. Îmi pare rău, nu vroiam să...
Trebuie să plec.
Poftim? De ce?
Eu nu sunt ca tine, bine?
Nu am părinţi şi nenumăraţi fraţi şi surori.
Şi ce? Nu contează.
- Nu pleca. Pregătesc micul dejun. - Nu înţelegi.
A fost o greşeală.
Cauţi şi alte insecte?
Colin.
Deci locul acesta ne aparţine!
Sigur.
Prelatele albe le folosim la acoperirea pereţilor.
Trebuie să menţinem totul steril.
Ce faceţi aici?
Asta.
Nu-ţi fă griji, e inofensiv. Asta dacă nu e programat.
Ce e?
Funcţionează ca un dispozitiv normal de stocat memoria. Dar invers.
În esenţă şterge amintirile şi le substituie cu facsimile.
De ce le construiţi tocmai aici? Pentru ce sunt?
Spune-mi tu.
Cine ar vrea să creeze un dispozitiv secret pentru ştergerea amintirilor pe termen scurt?
Adică e un proiect militar?
Nu ştiam că avem contract cu guvernul.
Oficial, nu avem.
Ştiu, nici eu nu sunt prea încântat.
Însă adevărul este că o companie privată, cum e 4ever,
are nevoie de fonduri guvernamentale.
Numai cercetarea anuală costă un miliard.
Deci creezi arme?
Fac ce trebuie pentru a rămâne competitiv.
Şi chestia asta... este... nivelul 6?
Nu.
Nu există niciun nivel 6.
E codul pe care îl folosim pentru coletele spre depozit.
Sau cel puţin îl foloseam.
Am întrerupt programul.
Din cauza Laurei?
Mi-a trimis factura, dar nu îşi aminteşte...
Stai o clipă.
- Ai folosit chestia asta pe ea? - N-am folosit... nu.
Cineva a făcut-o!
Unul dintre amicii noştri militari.
Da.
De asta am încheiat înţelegerea.
De unde ştiu că n-ai făcut-o tu?
Presupun că nu poţi şti...
Nu ştiu dacă ştii, dar...
eu şi Laura avem...
aveam o relaţie.
I-am pus capăt ieri.
După ceea ce i s-a întâmplat, aş prefera să nu ştie adevărul.
De ce îmi spui toate astea?
Ce te aşteptai să fac?
Să folosesc un dispozitiv din acesta pe tine?
Nu eu sunt infamul din povestea asta.
Pe cuvânt.
Deci s-a terminat?
Complet.
Ce e?
Dar eu?
Sunt extenuată... Poate mai târziu.
Sunt programată să satisfac şi să fiu satisfăcută.
Una dintre noi îşi face treaba mai bine decât cealaltă.
Gata!
Doamne, am nevoie de o relaţie normală!
Duminică 22.35
Sigur nu vrei să te ajut?
Nu, am terminat.
Mulţumesc că ai venit. Mă bucur că am clarificat lucrurile.
Aşa cum am spus, între mine şi Colin nu va fi niciodată nimic.
Nu-mi vine să cred că i-a pus capăt în felul acela.
Ştiam că era ceva ocazional, dar...
N-ai citit memorandumul? Bărbaţii sunt nazpa.
Bună.
- N-o să-ţi vină să crezi ce zi am avut! - Vino, se decantează vinul.
- Bună, Julia. - Scuzaţi-mă, v-am întrerupt?
Bineînţeles că nu.
Ce s-a întâmplat?
- Am cunoscut pe cineva. - Un tip?
Minunat!
- Nu? - Da.
Până când i-am cunoscut familia.
I-ai cunoscut familia?
Doamne, Colin nu m-a prezentat nici măcar omului de serviciu.
Nu, numai că avea...
O mulţime de poze, premii, diplome...
Avea o întreagă viaţă şi mi-am dat seama că eu...
N-aveai aşa ceva.
- Şi te-ai dezmeticit. - Da.
Deci s-a terminat?
Mă pot preface că sunt ca toţi ceilalţi, dar să fim sincere,
sunt o clonă ce are amintirile unei moarte.
Tot ceea ce am,
ce-mi place sau ce-mi amintesc, de fapt nu îmi aparţine.
Ne ai pe noi.
Oricât ar valora asta...
Haide...
Suntem trei femei fatale care stau la bârfă sâmbătă seara.
- Fără niciun bărbat. - Nici măcar unul.
Hei!
E cumva "Flash Gordon, cuceritorul universului"?
Cu Buster Crabbe, unicul şi adevăratul Flash.
Eu îl prefer pe nemilosul Ming.
Avea un costum mai frumos.
Luke i l-ar cam smulge.
Da, dar Darth Vader l-ar putea bate pe Ming oricând.
Sigur.
E pasajul meu preferat.
Şi al meu.
Interfon.
Am înţeles c-a existat o problemă.
Nimic ce m-ar fi depăşit.
Deci Bethany nu ştie nimic?
Despre nivelul 6? Nu.
Aveam un dispozitiv cu mine, pentru orice eventualitate,
dar n-a fost necesar.
Nu-şi aminteşte nimic.
Bun.
Deci totul e la fel ca înainte.
Nu totul.
Traducerea şi adaptarea: Kprice