Anterior în "Aquarius"...
Kenny. Amice, nu poţi...
Aah!
Ce? Ce-a spus?
Hal va trăi.
Doctorii spun că nu vei mai merge niciodată.
Mă gândesc că e o justiţie cosmică aici.
Vreau să ridici ceva de la un informator de pe lângă separatiştii negri.
Hey, Wanda?
Sunt prietena lui Perry. Mulţumesc.
E gata, Dennis. Noul meu cântec.
- ♪ Renunţa la lumea ta ♪ - E grozav.
E perfect, omule. Aşteaptă puţin.
Mă gândeam că în loc de "Încetează să exişti,"
dacă era "Încetează să rezişti"?
La naiba, cântecul ăsta nu se cântă singur!
L-am găsit, acul.
Când o vom vedea în sfârşit pe Emma?
Şcoala se termina curând.
Tati, mă tot întreabă despre Emma.
Cred că trebuie să facem ceva.
D-ră...
Îi spun lui Ken când o avem.
Mulţumesc.
Vreau să-mi amintesc mereu asta.
Ăsta e momentul care schimbă totul.
Ai reuşit, Charlie.
Suntem aici, şi tu ne-ai adus aici.
Savurează această zi, ok?
Lasă-ne să te iubim.
- În regulă. - Da.
Haide să...
Foarte bine, să...
să-i auzim pe Beach Boys
cum cântă cântecelul lui Charlie.
În regulă.
♪ Pretty... ♪
♪ Give up your world... ♪
Dennis a făcut asta cântecului meu... L-a schimbat?
Charlie, omule, e un proces,
cu băieţii.
Mereu, e ca şi când evoluează.
Nu este... nu sunt nici măcar versurile mele,
muzica mea.
Este...
este nimicul meu!
Este... trebuie să fiu eu.
Schimbă-l înapoi.
Uite, mi-a plăcut versiunea ta.
La amândoi, nu?
Schimb-o înapoi...
acum.
Ok.
Doar Dennis poate. Vorbeşte cu Dennis.
Noi facem ce spune el.
Da?
Hey, hey, omule, sunt Charlie. Deschide.
- Cine? - Charlie. Manson.
- Stăm aici. - Aşteaptă.
D-l Wilson nu este aici.
Omule, la fete le e foame, şi eu trebuie să mă uşurez, aşa că...
Va trebui să-l contactezi direct pe D-l Wilson.
Da-l la goarnă atunci, acum!
Alo?
Omule, deschide poarta,
sau îţi bag pe gât curul D-lui Wilson!
- Ce este? - Fiica mea Emma...
Ea... lipseşte.
Sam...
adu-mi fetiţa înapoi.
Nu, nu, nu, nu!
Eşti Diavolul!
Mama te-a trimis? Pot pleca acum?
Mama ta nu ştie că eşti aici.
Este o greşeală. Nu trebuie să fiu aici.
Nu, nu, nu, nu, te rog.
Detectiv, te rog întoarce-te!
Nu sunt bună de mamă?
Ei bine, nici tu nu eşti copilul pe care îl vreau.
Am venit să te întreb dacă ai găsit-o pe Emma.
Nu încă.
O voi căuta astăzi pe Emma.
Aquarius Sezonul 2, Ep. Sadie cea sexy.
Şi înţeleg. Înţeleg.
- Nu pot. - Înţeleg.
- Nu cred că înţelegi. - Înţeleg. Serios.
- Pe urmă, ok, deci... - Uite cum stă treaba.
Detectiv, eu... trebuie să mă întorc...
Înţeleg.
- Tot spui asta. - Pentru că trebuie.
Dar uita cum stă treaba... nu se merită.
- Scuze. Ce anume? - Eu spun nişte lucruri.
Tu spui nişte lucruri. Se termină cu mine care n-o văd.
Şi nu vreau să păţeşti asta.
Nu vrei să păţesc ce?
Exact.
Chiar nu te înţeleg, Detectiv...
Scuze, nu ţi-am reţinut numele.
L-am reţinut eu pe al tău.
Uite, ştiu, au spus să n-o vadă nimeni,
dar eu o voi vedea, nu-i aşa...
Dr. Katz?
N-a fost prea greu, să ştii.
Compania de telefoane înregistrează tot,
şi nu este chiar Pentagon-ul.
Am întâlnit o fată care a fost acolo şi era mare fan Candy...
pe nume Candy, de fapt.
Ciudat, nu?
În fine, sunt înregistrări care arată că mama ta a sunat mult aici.
Vine în vizită?
Îhî.
Păi, noi...
Mă sună.
Eu cer să vorbesc cu tati, ea spune că e ocupat.
Detectiv, de ce sunt aici?
Tu m-ai pus aici?
Nu.
Dar nu pot pleca, nu?
Adică, e ca la închisoare.
Ce am făcut?
Cred că mama ta e îngrijorată de...
prea multe lucruri, şi este complicat.
Nu, nu este.
Sunt o ruşine, nu?
Pentru campanie.
Cum pot avea o familie republicană perfectă
când eu sunt acolo cu Charlie şi Dennis?
Nu voi scăpa niciodată de aici.
- Hey, Sergent. - Ce mai faci?
O închid pur şi simplu,
doar ca să ajungă tipul ăsta la Casa Albă?
- Da, nu mă prind. - Eu înţeleg.
Problema este că nu ştiu ce să fac.
Hey, Hodiak,
mai multe poze pentru tine.
Nu cred că vreuna din ele este de la făptaşul nostru.
Nu ştiu.
Ieşită din cadru.
Prea slabă.
Asta nici măcar nu e legată.
Imitatori.
Cum de au atât timp oamenii ăştia?
E o vară lungă pentru reluări.
Partea bună e că noul serial începe diseară.
Când ai primit ultima dată ceva de la el?
Sunt luni de zile.
Crezi că articolul din presă l-a speriat?
Nu, nu cred. S-a întâmplat ceva cu el.
Furculiţa şi cuţitul lui sunt violurile şi crimele.
E o carieră destul de riscantă.
Ce crezi?
Despre?
Despre ce vorbim aici.
Scuze. Nu sunt în apele mele astăzi.
- Mulţumesc, Charmain. - Sigur.
Ne aşteaptă Cutler.
- Ne aşteaptă? - Da, şi chiar am întârziat.
Haide.
Parcă ai zis că am întârziat
Erai mai bine când consumai.
- Poftim? - Heroină.
Erai un poliţist mai bun când trăgeai
în vene, nu la fel de bun ca înainte, dar...
- Nu vorbeşti aşa cu mine. - Se pare că da.
- Şi nu trebuie să ascult. - Ba da, trebuie...
şi îţi garantez că orice crezi că se va întâmpla,
nu se va întâmpla.
Nu, ştiu exact ce urmăreşti.
Da, o să-mi spui că eşti acelaşi detectiv
pe care l-am văzut în prima zi.
Poate în primele 3-4 zile.
Şi practic în tot acest timp mi-ai făcut autopsia.
Deci uite cum este, marele tău raport final... sunt slab şi prost.
Ai ştiut că vine asta de departe.
Uite, am văzut asta mai des ca tine.
Şi nu vei da cu piciorul.
Şi, ce?
Mergi după nişte dealeri, ca să mă laşi fără marfă?
Nu e foarte departe de ce mă gândesc.
Ce?
Bine, hai să scăpăm de sacou şi cravată.
Mergem să vedem o prietenă de-a mea, bine?
Crede-mă. Inima ta rebelă va gusta asta.
- Cum se numeşte? - Smith.
Ultimul se chema Smith.
Pe toţi informatorii mei îi cheamă Smith.
- E ciudat. - Deci primul nume, "John."
Nu, John a fost ultimul.
Asta e Jim...
ca să fie totul clar.
- E îngrozitor de îngrijit. - Poftim?
Pentru un dependent de heroină, străluceşte.
Păi, am trecut cu el pe la o spălătorie auto când veneam încoace.
- Vrei şi tu? - Nu, mulţumesc.
Urăsc de moarte ceaiul.
Ştii, uneori cred că spui lucruri
pentru că îţi place cum sună.
- Cred că e adevărat. - Hmm.
Vor fi 50 de şedinţe.
Îl voi ţine pe o doză redusă
şi treptat îl trec pe metadonă.
Cine e furnizorul tău?
- Wow. - Ce?
Ai sunat ca un gabor acum.
Poftim?
Voi avea grijă de el, Sam,
ca şi cu ceilalţi.
Se va vindeca, iar după asta, de el depinde.
Poftim, miroase.
Asta e... ceai?
Mirosul ăsta...
e chiar bun.
Destul de bun, chiar.
Hey.
Jim Smith, Billi Gunderson.
O plăcere, D-le Smith.
Jim, cum îţi spuneam,
Billi e cea mai bună în ce face,
şi nimeni nu ştie ce face.
Vezi? Îţi place cum sună.
Dar e adevărat. Mergi şi ia loc.
Da.
Am ceva pentru tine.
Ţine, este St. Christopher.
Nu te înfumura. E împrumut.
Îl dau celor care trec prin clipe grele.
Are o istorie bună.
În regulă.
Nu arată ca o victorie pentru Richard M. Nixon,
dar sună ca o victorie răsunătoare, fără precedent,
pe măsură ce ultimele voturi sunt numărate.
Toată lumea e fericită.
Cu Guvernatorul de Maryland, Spiro Agnew lângă el...
Nu pari fericit, Detective.
Este ok.
Ştiu că ai vrut să repari asta, dar...
anumite lucruri nu pot fi reparate.
Vrei să spun ceva?
Cui?
mamei tale.
Mulţumesc, Maria.
Grace.
Nu cred că e nevoie s-o spun, nu?
Păi, Maria mi-a deschis.
Plec imediat ce mă asculţi.
Astă seară... trebuie să fie diseară.
Am aşteptat pentru astă seară pentru că ştiam că e important.
Habar n-ai despre ce vorbeşti.
Am găsit-o, Grace. Am găsit-o acum 3 luni.
Şi am vizitat-o în fiecare săptămână de atunci.
Fiica mea.
Mi-ai vizitat fata.
Tu? Ai vizitat-o vreodată?
Sper, Grace... chiar sper că acum cu alegerile terminate
o vei lăsa să iasă de acolo.
Nu-mi spune ce pot face şi ce nu cu copilul meu.
Mi-ai cerut s-o găsesc anul trecut, nu?
Ai venit la mine şi mi-ai spus să te ajut să-ţi aduc copilul înapoi.
Ce ai adus înapoi nu e fata mea.
Tot ce a făcut... Tot ce a făcut acolo...
mă face de râs.
Atunci las-o să plece să-şi trăiască viaţa.
Şi viaţa mea?
Am ajutat aceste alegeri la fel de mult ca şi Ken sau ca tata...
Eu, şi mai avem de câştigat.
Şi tu preferi să faci asta decât să fi mamă, decât s-o ajuţi...
Am ajutat-o.
Am iubit-o.
Am bandajat-o, am sărutat-o, am îndrumat-o, am doctoricit-o,
m-am îngrijorat de mi s-a făcut rău.
Am stat cu un bărbat pe care abia dacă îl cunosc.
Pentru ce? S-o văd la închisoare...
Mi-a spus că eu am băgat-o acolo
pentru că sunt o târfă fără suflet.
Cred că asta înseamnă să fi părinte, Grace.
Îi iubeşti şi suferi o viaţă întreagă în schimb.
Spune-mi tu cum să fiu părinte.
Tu ai crescut un trădător care şi-a băgat mama în pământ.
- Grace, nu face... - Atinge-mă, şi te omor.
Nu, vei avea nevoie de ajutor să faci asta.
La ţanc.
- Grace... - El n-a fost invitat.
Detectiv, avem 8 agenţi Secret Service
în incintă.
Orice plan ai în cap, anulează-l, acum.
Mereu m-am întrebat ce v-a ţinut împreună.
Nu m-am gândit la Dick. (preşedintele)
Scuzaţi-mă.
- Îl caut pe Detectivul Shafe. - Şi tu eşti?
Soţia lui.
Uh...
Sergent, este soţul meu aici, da sau nu?
Îmi cer scuze pentru... nu sunt sigur pentru ce anume.
- Când se întoarce? - Greu de spus.
Mulţumesc.
Care e problema, Lindenoff?
Am ceva în nas sau ce?
Unde e?
I-ai spus sergentului că e o problemă de poliţie.
Se întâmplă să fiu poliţist. Poate te ajut.
E vorba despre Bunchy Carter.
A fost arestat că a atacat un ofiţer de poliţie...
Dar nu sună deloc a Bunchy.
Sună exact ca Bunchy, de fapt.
Hey!
E mai mică ca ieri.
Cred că mă descurc bine.
Cum te simţi?
Bine. Da, mă simt bine.
Mulţumesc.
Când mă treci pe metadonă?
Te-am trecut deja. Acum 2 săptămâni.
Şmecheră.
Pot fi directă cu tine, Jim?
Da, dacă şi eu pot fi direct cu tine.
Ştiu că nu te numeşti Jim,
şi mai ştiu că nu eşti informatorul lui Sam.
Sunt destul de sigură că eşti gabor.
Asta o să-mi spui?
Cam da.
Şi ce mai îmi spui?
Sunt dependentă.
Oh.
- Încă iei...? - Nu.
Vezi tu, chestia este, după prima dată când m-am curăţat,
am început să spun că am fost o dependentă.
A doua oară, la fel.
Cam după a 5-a dată, ei bine, mi-am dat seama,
ştii, poate asta e ceva ce nu laşi în spate niciodată.
Deci tu îmi spui după ce tocmai m-ai curăţat,
că voi recidiva?
Spun că te vei curăţa,
şi, da, cred că vei recidiva...
nu pentru că eşti slab sau rău,
ci pentru că recidiva se întâmplă mai des decât invers.
Şi îţi spun ţie asta, pentru că dacă am dreptate,
nu vreau să minţi sau să te ascunzi, şi nici să nu te omori.
N-o să mă omor.
Nu ştii ce vei face.
Nici eu.
Doar promite-mi că te vei întoarce aici să te cureţi
de câte ori vei avea nevoie.
Mulţumesc.
- Ai lovit un poliţist? - Sigur că da.
Îmi cunosc omul?
Şi vrei să zici că ai fost îndreptăţit?
Pe deplin şi fără tăgadă.
Mai magnific decât Carnac.
Povesteşte.
Fără mandat şi fără să fie provocaţi,
6 poliţişti în uniformă
şi 3 detectivi de la Viciile voastre
au dezarmat, au percheziţionat
şi au lovit personalul meu de pază.
Când am obiectat, verbal, m-au lovit şi pe mine
şi au început să percheziţioneze sediul.
Când vei citi raportul real al poliţiei, Sam...
Brez, voi veni acolo.
Între timp, poate pui nişte gheaţă
pe ochiul ăla.
În regulă, au spus ce caută?
- Narcotice. - Hmm.
"1.... niciun membru Black Panther
nu va deţine narcotice.
2... dacă un membru Panther va fi găsit cu narcotice
asupra sa, va fi exclus."
Regulile 1 şi 2 ale organizaţiei, nu?
Destul de aproape.
Şi totuşi uite ce au găsit poliţiştii.
Pentru că ei le-au adus.
Şi tu eşti sigur 100% că 100% din oamenii tăi
şi femeile lor şi copiii lor sunt 100% curaţi?
La fel cum singur 100% că ofiţerii tăi
n-au plantat niciodată probe.
În regulă, bine, acum vrei să mă jigneşti.
- Ce spun că au găsit? - LSD.
Uite, în acel moment deja scoteau
armele şi ne legau.
- Moment în care tu... - M-am apărat.
Lovind primul. Să nu mă minţi acum.
El a dat primul.
Dar omul loveşte la fel cum plantează probe...
Fără tehnică.
L-am lăsat lat din prima.
Şi?
Rezbunare de la fraţii lui...
după ce m-au imobilizat.
Nu ştiu, Bunchy.
Dacă te condamnă pentru asta, sunt 13 ani.
Adică, a fost o directă sănătoasă, dar s-a meritat?
- Probele au fost plantate! - Asta spui tu.
Şi tu poţi dovedi.
Avem un istoric, Hodiak!
O să-mi sun oamenii.
Vreţi revolte? Ţineţi-mă aici.
Şi, dacă el recunoaşte că a lovit un poliţist, pe urmă ce faci?
Îl cred, sincer,
pentru că e vorba despre LSD,
care e cam uşor, ”o ieşire”, atinge stelele,
"care e durerea albilor din suburbii?", genul ăsta de drog, ştii?
Băieţii ăştia, golesc magazinele
şi fac baricade.
- Nu sunt ei. - Şi vrei să...?
Da, bine, pare prea sofisticată pentru Vicii.
Se simt degetele lipicioase şi competenţa
celor de la Divizia Rosie.
Da, m-am gândit şi eu
că încolo te duci.
Doar sondează puţin terenul, vezi dacă auzi ceva.
- Sigur. - Mulţumesc.
Iubito, şi cum trebuia să aduc asta în discuţie?
Am spus la băieţi că eşti soţia mea, Kristin.
Nu "nevastea mea cioară" nu "sclava mea neagră legată cu lanţ."
Nu, dar asta e bună.
Normal că-i iei partea.
Ba nu.
Nu cred că greşeşte,
dar cred că nici tu nu greşeşti.
Sunt soţia lui cam de când
lucrează aici şi niciodată n-a venit vorba, nici măcar o dată?
A venit când vorbea cu mine, şi nu s-a terminat lumea
Pentru că ai tăcut din gură.
Păi, nu ştiu dacă ai observat,
dar despre multe lucruri care nu mă privesc,
îmi cam ţin gura.
N-ai vrut o poză cu mine pe birou?
Iubito, nu.
- Vezi? - Pentru că nimeni nu face asta.
Poze cu copii, da, dar pozele cu soţii tind să fie...
- Mâzgălite... - Da.
Sexual.
Aşa că dacă vrei să aduc o poză cu Bernadette,
e-n regulă... s-a făcut.
Vreau să pui o poză cu
Bernadette pe biroul tău.
Vreau să aduc o poză cu Bernadette.
Poftim, asta e.
De ce nu? Expoziţia este deja în mişcare.
Eşti bine pentru moment?
Pentru că cred că am o soluţie să-l scot pe Bunchy.
Dar am nevoie de expertiza de poliţist a fermecătorului şi
foarte chipeşului tău soţ.
Vezi, iubito? Fermecător.
Ţine-mă la curent.
Ştii, nu sunt convins, dar nu cred
că m-aş însura din nou dacă asta ar vindeca cancerul.
N-a sunat?
N-a lăsat niciun mesaj cu litera D.
- Păi, poate e bolnav. - Este.
- Tati. - Jamie.
E bolnav să afle că unul din locotenenţii săi principali,
important donor, consilier de încredere,
şi viitor consilier la Casa Alba este un degenerat.
Ce, nu întrebi de ce ar vrea Bob Haldeman
să-ţi conteste bărbăţia?
Fără negare absurdă?
Nu-ţi întrebi soţul cum a putut face aşa ceva?
Nu te întrebi cât de mult ştiu, Ken?
Te voi scuti de asemenea întrebări stânjenitoare.
Ei ştiu tot,
de la cele două iubite din liceu,
la băiatul din autobuz din noaptea nunţii tale...
- Ajunge. - La ciudatul hippie
care a răpit-o pe Emma,
şi până la acel ministru sud-vietnamez de săptămâna trecută.
Fiecare secret bolnav pe care credeai că l-ai ascuns
e într-un dosar gros cât cartea de telefoane!
Şi când credeam că le pasă cel mai puţin
de cât de degenerata e fiica mea,
fără să mai spunem că tot ce a construit
familia mea de 19 ani
s-a terminat.
Am cerut restituirea împrumuturilor de la firmă.
Tu şi Hal sunteţi terminaţi.
Păstrez ipoteca de aici.
Vreau să plecaţi.
Sper că aveţi ceva bani puşi deoparte.
Tati, stai.
Şi noi ce facem?
Sfatul meu? Deveniţi Democraţi.
Acel ciudat care se dă în spectacol va primi cu braţele deschise.
Îl caut pe Hal Banyin.
Intră.
Sunt în dormitor.
Pe aici.
Ajunge!
Nu! Nu!
Nu, nu!
Ajunge!
- Ce... ce este... - Aah!
Vrei să te uiţi? Le place.
Intră.
Nu! Nu.
Nu te opri. O să-i placă.
Salut, omule.
Atâta vodka, când asta era...
Ce risipă.
Eşti sigur că nu vrei puţin?
Cui ai spus?
Este o întrebare grea, Ken.
Era mai uşoară, cui n-am spus?
Pentru că am spus la toţi...
Fiecare client, secretară,
reporter, asociat,
viitoarea fostă soţie.
Martorii lui Iehova au venit ciocănind...
I-am spus.
Nu va uita prea curând.
Sărmanul copil.
Deci acum spun şi eu tot ce ştiu despre tine,
şi terminăm treaba
de a ne distruge complet unul pe celălalt.
Serios?
O să spui despre târfa moartă
pe care ai tăiat-o şi ai îngropat-o, Ken?
- Era a ta. - Când trăia, da.
Dar tu ai fost, Ken.
Aşa că dă-i înainte şi spune,
pentru că de băieţii care te ciocănesc la căminul cultural mai scapi,
dar de o fată moartă?
Asta te duce la închisoare.
Cuvântul tău împotriva mea.
Nu prea cred.
- Salut, Chuck. - Salut.
Salutare, Kenny-Ken.
Uite, Hal a fost un adevărat prieten pentru noi
să ne lase să stăm aici
Desigur, uh...
Sadie şi el au o relaţie.
O înţelegere dulce pentru toţi.
Pot lucra liniştit la muzică,
ştii, fără să mă agit pentru mâncare sau adăpost.
Hal a fost generos.
Dar şi fetele sunt...
la fel de generoase, nu?
Traiul la comun...tendința viitorului.
Da.
Hey, Ken...
fără supărare, iubitule.
Ok?
Bun băiat.
Deci, eu...
Nu prea ţi-am spus totul.
E poliţist.
Asta e genul de activitate
la care trebuie să te gândeşti.
Trebuie să port pantofi?
Pot să te întreb... cum de le ţii atât de curate?
Strict secret hipiotule. Scuze.
Deci partenerul meu, este cât, 80%, 90%?
Trebuie să ştiu, pentru că munca se aglomerează
şi el... mai are şi nişte chestii acasă, deci...
Am terminat ultima şedinţă,
aşa că suntem la 100%.
Mulţumesc, Billi.
Şi mulţumesc pentru ceai.
Păi, e ceai, nu? Cum se numeşte?
Ce faci diseară?
Muncesc.
- Toată noaptea? - Până târziu.
Cât de târziu?
Dacă nu mă întrebi ce cred că întrebi,
atunci îmi cer scuze în avans,
dar dacă mă întrebi, atunci...
sunt cam bătrân pentru tine.
Vezi tu, acum, m-am gândit la acelaşi lucru,
dar într-un fel diferit, cam ca...
Eşti prea bătrân pentru mine?
- Vezi diferenţa, Sam? - Da, o văd.
Da. În felul tău, ai terminat discuţia.
În felul meu, vom afla.
Bine...
trebuie să porţi pantofi.
Şi încerc să înţeleg imaginea de ansamblu,
aşa că...
arestul lui Bunchy Carter este opera ta?
Ce legătură are întrebarea asta cu treaba ta?
Cum spuneam, îmi place să...
să ştiu care e planul.
Pentru că?
- Pentru că... - Rabinul tău Hodiak
încearcă să-l ajute pe prietenul lui, Bunchy.
Dacă vrea să facă deja ce s-a făcut, e alegerea lui.
Dar nu e a ta...
decât dacă te las să pleci...
ceea ce voi face
dacă mai întrebi vreodată despre altă operaţiune.
Ştii unde merge chestia asta.
Da, D-le.
Îmi cer scuze.
Prins în Laurel Canyon acum 9 zile...
Iarbă, speed, cocaină, încă nişte alte chestii,
şi 14 tablete de LSD, unicornul albastru, ca să fiu exact.
Găsite la Panthers.
Vezi ce avem aici?
Uite.
Şi tabletele din Laurel?
Rătăcite, mi s-a spus.
Dar cazul ăla se va închide.
Celelalte droguri au fost numărate.
Şi ale lui Bunchy?
Încuiate.
Mulţumesc.
Îţi rămân dator.
Din contră, mai exact.
Ai avut dreptate. Dă-l mai departe.
Hey.
Sunteţi siguri că ştiţi ce faceţi?
Ce fac este să supravieţuiesc.
Ce face poliţia, e treaba lor.
Oamenii suferă oricum.
Şmecheria este, să nu fi unul dintre ei.
- Trebuie să repari asta. - Cum s-o repar?
Ştiu. Toţi ştiu totul.
- Mereu se ştie totul. - Nu şi asta.
Asta şi chiar mai rău, crede-mă.
Tatăl tău şi-a scos banii.
Tata e bătrân şi e speriat.
Îl face slab. El trăieşte în trecut.
Noi suntem viitorul, Ken... tu şi cu mine.
S-a terminat, Grace.
Nu s-a terminat. Nu.
Aici nu e vorba despre tine.
Am un viitor în partidul ăsta la fel ca şi tine,
şi rămânem împreună ca să avem acel viitor.
N-avem casă, n-avem firmă.
Toată lumea râde de noi, alungaţi?
Ken, asta este...
Asta este un test.
Ţi-a spus Haldeman direct că s-a terminat?
Ţi-a spus?
- Nu. - Nu.
E un avertisment...
şi o pedeapsă, dar nu e sfârşitul,
pentru niciunul din noi.
Dă-l naibii pe tata.
Am banii mei...
şi proprietatea din Santa Barbara.
Ştiu că ai ascuns bani afară. Abia dacă ne va afecta.
Şi, ce, să ne rugăm şi să ameninţăm,
şi să primesc doar o firmitură din ce mi se cuvine,
iar tu să fi adjuncta comitetului femeilor?
Pentru moment.
Continuăm luptă.
Îi vom face să aibă nevoie de noi.
Sunt atât de obosit.
Ken, ce avem de oferit partidului...
acestei ţări, contează.
Dar trebuie s-o facem împreună.
Ken, uită-te la mine.
Nu te iubesc, şi tu nu mă iubeşti,
şi asta e o uşurare,
pentru că amândoi vrem acelaşi lucru.
Şi, cât timp amândoi suntem discreţi în privat
şi împreună în public,
nimic nu ne poate opri.
Şi ce se întâmplă după, Grace?
Aveam această putere,
dar ce fel de oameni suntem?
Fiica noastră e închisă şi alungată, pentru ce?
Ken, ştii când e momentul să-i laşi pe copii să plece?
Când nu-i mai recunoşti.
Asta e momentul când îi laşi pe toţi să plece.
Becky Goodale are o casă de închiriat în Bel Air, și e goală.
Mă mut acolo săptămâna asta.
Brez, îmi place o înscenare bună, sincer, dar asta e neglijenţă.
Nu înţeleg, Sam.
Adică, el, sigur.
Soţia şi toate cele.
Aş ameninţa cu atenţie aici.
Dar tu, ştii ce urmăresc animalele astea.
- Trebuie închişi. - Brez, Brez, Brez.
Îţi fac un favor aici. Opreşte-te şi pleacă.
Tu ai dat cu pumnul. El s-a apărat.
Pleacă.
Sau te duci la Afaceri Interne.
Eu, la Afaceri Interne? Nu.
Mă duc eu.
Ei bine, atunci o să fi concediat.
Şi pe urmă vei ajunge în ziare,
iar pe urma Panthers
vor picheta casa ta...
pentru totodeauna.
Bine, uite, ai încercat să faci un favor celor de la Divizia Rosie.
Ai dat-o în bară. Ai fost neglijent. Renunţă.
Ai dreptate.
Chiar nu mă interesează de asta.
Şi mă bucur să-ţi aduc nişte ştiri de ultimă oră.
Da? Care-s alea?
Îi iubeşti pe colegii tăi ofiţeri,
dar iubeşti un anume neg...
Brez...
nu e acelaşi ochi, nu?
În acelaşi ochi?
Brez, chiar trebuie să înveţi să ţi garda sus.
Da, da.
- Doare? - Mă omoară.
- Putin, da. - Asta e ideea, nu?
- Da. - Ce? Vrei mai dur?
Da.
Stai. De ce te-ai oprit?
- L-ai rănit? - Nu. Nu, e de la ea.
Trebuie să merg la spital.
- De ce? - Charlie a zis fără spital.
Nu-mi pasă. Trebuie să ajung acum la spital.
- Ok. - Fetelor, voi...
Sadie, nu poţi ple...
Alo?
Ken.
Detectiv.
Mulţumesc.
N-am fost sigur că trebuie să fac asta singur.
Nu ştiam pe cine să sun.
Ironic.
Bine, sunt nişte hârtii gata să fie semnate, aşa că, dar...
- Doar că... - Ce?
S-a luat o decizie aici,
şi nimeni nu recunoaşte.
Emma e bine?
I s-a administrat terapia cu electroşocuri.
Poţi întreba doctorii ei despre detalii.
Dar se pare că nu mai e ea,
iar recuperarea va dura ceva.
E ceva permanent?
Va trebui să vorbeşti cu doctorii ei...
despre asta.
Aduc maşina.
Va dura un minut, şi pe urmă te duc acasă.
Acasă.
Te vom face bine, iar,
fetiţa mea...
bine de tot.
E tatăl meu, nu?
Da.
- E drăguţ. - Da.
Emma, vreau să...
îţi dau ceva.
- Îmi dai asta mie? - Da.
De tot?
Da.
- Am uitat numele tău. - Sam.
Sam, e frumos.
Se simte...
dragostea.
De ce plâng?
Cred că sunt lacrimi de fericire, Emma.
La ce ne referim când spunem "Omul"?
Ne referim la "Animal."
Ăsta este omul.
Aşa trebuie tratat omul.
Dresezi un animal,
sau îl ucizi.
Nu ai alte opţiuni.
Dresează sau ucide.
Ambele implică disciplină şi scop...
seriozitatea intenţiei...
Loialitatea, fraţi şi surori,
atât în ameninţare dar şi în declanşarea violenţei.
Omul este înarmat, noi suntem înarmaţi.
Exact.
Omul omoară, noi omorâm.
Exact.
Este singura relaţie pe care o respectă omul,
pentru că este singura formă de relaţie
înţeleasă de către om.
Începând din acest moment,
suntem o organizaţie militară nu pentru a ne apăra vieţile,
dar în război pentru viitorul nostru.
Da. Prea bătrân pentru mine.
Ei bine...
a fost bine.
Mama ta e singură?
Se poartă aşa, dar nu e.
- Şi mai bine. - Scuze.
Haide.
Asta se întâmplă când nu ai niciun hobby.
Pot măcar să mă uşurez?
Nu în pat.
Hodiak.
Unde?
Câţi?
Bine, află.
Vin imediat.
- Da? - Hei, uite prietene.
Îl caut pe Terry Melcher
şi pe Dennis Wilson, dacă e aici.
Îmi pare rău, nu sunt sigur dacă...
Orice fac, spune-le să se oprească şi să asculte.
Asta este Revelaţia, sfârşitul zilelor,
începutul tuturor timpurilor.
Uite, suntem în mijlocul...
Hey, spune-i lui Dennis că nu sunt supărat. Înţeleg. Înţeleg.
The Beach Boys sunt cineva.
Ce au făcut cu cântecul meu, e treaba lor, dar asta,
Beatles, este profeţie.
Iar eu sunt instrumentul lor.
Dennis şi Terry vor şti imediat ce vor asculta.
Scuză-mă. Terry nu mai locuieşte aici.
Bună, atunci, floare de iad.
- Ştii unde este? - Îmi... îmi pare rău, nu ştiu.
Poate aş putea folosi telefonul Dvs?
Sunt Charlie. Prietenul lui Dennis.
Bună...
Avem o şedinţă, dar...
N-ar trebui să dureze mai mult de câteva secunde.
Ok, aduc telefonul.
- Bine, mulţumesc. - Nu. Trebuie să pleci.
Bine, doamna a spus că da...
Îi spunem lui Terry dacă îl vedem. Ciao.
corvin.predoiu (subtitrări-noi.ro Team)