POVESTIRI ULUITOARE
Sezonul 1 Episodul 12 - Vanessa în grădina -
Traducerea şi adaptarea LuiGeluS @ SFZ <font color="
Aproape ai terminat ?
În câteva minute.
Am o mâncărime.
Atunci îţi sugerez să te scarpini.
Nu pot.
Nu ajung. E în spate.
Încearcă să nu te mai gândeşti la ea.
Nu pot să nu mă gândesc. Mă mănâncă.
Gândeşte-te la altceva.
La ce să mă gândesc ? Spune-mi tu.
Unde erai acum un an pe data de azi ?
Ştii foarte bine. Eram cu tine la Paris...
în luna de miere.
Eu nu pot vedea decât momentele glorioase.
Spune-mi ce vezi.
Te văd dimineaţa devreme cu pescarii de pe malurile Senei.
Te văd stând sub Arcul de Triumf...
sub o ploaie cu soare.
Şi te văd citind în Grădinile Tuileries în timp ce copiii se joacă în jurul tău.
- Te poţi scărpina acum. - Este terminat ?
Vino şi te uită.
Nu îţi place ?
E minunat.
Bună lovitură. Bună lovitură.
Bună lovitură, Eve.
Foarte bine, Eve.
Byron !
Nu e rău pentru soţia unui bătrân ticălos.
- Doctore, înlocuitorul tău este aici. - Şi eşti fermecător, ca întotdeauna.
Dr. şi d-na Edward Northrup...
vreau să vă prezint un foarte bun prieten, Byron Sullivan.
Artistul genial despre care Teddy ne-a spus atât de multe.
Când vom avea posibilitatea să vedem noua ta lucrare ? Suntem foarte nerăbdători.
Cred că cel mai bine este să-l las pe bunul meu prieten şi agent
să răspundă la această întrebare.
Toate la timpul cuvenit.
Deodată mi s-a făcut foarte foame. Nu vreţi să mâncăm ?
- Eu sunt lihnit. - Atunci, continuăm la masă ?
- Byron, ni te alături ? - Mi-ar face plăcere.
Venim imediat, draga mea.
Aş dori să vorbesc ceva cu Byron, dacă nu te superi.
Nu întârziaţi prea mult.
Şi cum e...
minunata Vanessa ?
A fost o mană cerească pentru mine, Teddy.
Nu te-am mai văzut niciodată într-o stare de spirit aşa bună,
sau atât de productiv în munca ta.
Ai spus că vrei să îmi vorbeşti.
Da, am... ceva pentru tine.
Sper că nu e o factură.
Ce este asta ?
Credeam că este destul de evident.
"Teodor Shearing vă invită cordial
la o prezentare a noilor lucrări ale lui Byron Sullivan.
17 Mai, Galeria Colman, New York."
Eşti gata pentru un spectacol mare, băiatul meu. Felicitări.
Dar Galeria Colman, Teddy. Whistler a expus acolo.
Sergent, Cassatt şi, în curând, Byron Sullivan !
Un talent mare pe cale de a scânteia pe orizontul artistic.
Am deja comisioane pentru jumătate din lucrările tale.
Vei fi bogat şi faimos...
şi admirat.
Trebuie să-i spun lui Vanessa.
- Scuză-mă la Eva. - Da, aşa voi face.
- Nu uita de comisionul meu ! - Care comision ?
Nu am semnat nici un contract !
Vanessa.
Dacă nu-mi spui ce sărbătorim, voi exploda.
Pentru noi, dragă.
Voi avea...
o mare expoziţie...
la Galeria Colman, în New York.
Byron !
Ştiu. Ştiu. E greu de crezut.
Ei prea de necrezut ca să fie adevărat.
De acum toată lumea va şti ceea ce eu ştiu,
că eşti un artist genial.
Sunt atât de mândră de tine.
Nimic din toate acestea nu s-ar fi întâmplat fără tine.
Byron.
Dacă există vreun merit pentru munca mea, se datorează ţie,
iubita mea Vanessa.
Te iubesc atât de mult.
Şi tot ce sunt sau voi fi vreodată este datorită ţie.
Îmi place asta.
Eva şi cu mine te vom duce acasă.
Sufăr, Vanessa.
Sufăr. Sufăr din tot sufletul meu.
Trebuie să fii aici, cu mine, să împărtăşim această durere.
Ştiu.
Nu te mai pot privi !
Nu te pot lăsa să mă vezi astfel.
Dormi... draga mea.
Dormi.
Va fi bine, Ted. Este un caz de melancolie.
Şi aş spune că, văzând circumstanţele, e destul de rezonabil.
Are nevoie de odihnă, iar apoi, dacă pot fi franc,
câteva luni într-un sanatoriu.
El e departe de orice medicament pe care i l-aş putea prescrie.
Sufletul d-lui Sullivans are nevoie de o aerisire bună.
Mulţumesc, Edward. Păstrăm legătura.
Ce ai făcut ?
- Eram beat... - Am anulat totul, totul.
Expoziţia ! Cumpărătorii !
Criticii ! Am anulat invitaţiile !
Oamenii aceştia sunt cunoscători ai artei !
Nu... Nu a cenuşei !
Ştiam ce fac.
Contează prea puţin acum.
Mulţumeşte cerului că...
eşti încă sănătos şi...
poţi începe să pictezi din nou.
Scuză-mă, Teddy, dar nu cred că voi mai picta vreodată.
Serios ?
Chiar aşa, te laşi ? Te retragi ?
Nu eşti tu. Tu...
Ai un acces de autocompătimire.
Nu îmi pare rău pentru mine.
Doar mai există aşa ceva în mine.
S-a dus când Vanessa a murit.
Poate că a luat-o cu ea.
Poate că niciodată nu am avut aşa ceva.
Eu ştiu de ce eşti tu capabil.
E treaba mea să ştiu,atât ca prieten al tău cât şi ca reprezentant.
Nu poţi tu alege când îţi exprimi darurile pe care Dumnezeu ţi le-a dat !
Nu le poţi aprinde sau stinge ca pe o lanternă !
Ca reprezentant al meu,
Teddy, cred că nu mai ai de muncă.
Dar ca prieten, îţi cer doar să-mi dai timp.
Am nevoie de mai mult timp, Teddy.
Trebuie să fiu singur pentru o vreme. Te rog.
Am nevoie ca tu să fii cu mine.
Am nevoie de tine în viaţa mea.
Vanessa, vino acasă.
Vino acasă !
Vanessa !
Byron !
Vanessa !
Unde eşti ? Unde te duci ?
Este real sau visez ?
Te-ai pierdut pe undeva ?
Sau eu ?
Cred că sunt nebun.
Vanessa.
O zi de vară.
Am pictat asta înainte.
Am pictat asta înainte !
O zi de vară.
Vreau atât de mult să cred că tu eşti reală.
Nu par destul de adevărată ?
Ba da. Chiar pari.
Atunci acceptă ceea ce avem
şi fii cu mine acum.
Să mergem la culcare.
Nu e nimic în univers ce-mi doresc mai mult.
Dar nuse poate...
dacă nu îl creezi.
Prostii.
Orice am crea,
o facem împreună.
Foarte bine, Vanessa. Facem cum vrei tu.
Byron,
vino în pat.
E rece.
Nu te-am mai văzut să arăţi aşa de bine.
Ţi-ai revenit. Este un miracol.
Scuzaţi-ne, vă rog. Scuzaţi-ne.
Izbucnirea ta bruscă... Doamne. E deconcertant.
Este foarte frumos din partea ta, prietene.
Dar chiar tu ai spus-o, Vanessa trăieşte în picturile mele.
Şi iată dovada. Slavă Domnului pentru...
timpul pe care voi doi îl partajaţi.
Scurt, dar inspirant.
Te vei îmbogăţi, Byron.
Dar, te rog, nu lăsa banii să sufoce pasiunea pentru a crea.
Nu îţi fă griji în privinţa asta.
Ceea ce am, nici o sumă de bani nu mi-o poate lua.
Voi crea o viaţă pentru noi.
Am putea să avem un copil.
Sau să mergem în America de Sud.
Sau în Africa.
Sau poate chiar pe Marte.
Traducerea şi adaptarea LuiGeluS @ SFZ <font color="