Din episoadele anterioare
- Avem nevoie de ei. - Ba nu avem.
Nu mai există bine, nu mai există rău.
Aşa merge treaba acum.
Coboară din camion !
Să te ia naiba, Chris !
Deschide poarta !
N-ai greşit cu nimic.
L-am părăsit.
Dacă cineva ridică o mână asupra altcuiva, va pleca.
Nu crezi că am fost muşcat ?
Nu cred în miracole.
Dacă nu facem schimbul acum, bărbaţii ăia vor veni după noi.
Ofelia a ales să plece.
Haide, haide ! La naiba.
FEAR THE WALKING DEAD Sezonul 2 - Episodul 14: Urgie
Traducerea şi adaptarea: PrInTz @ subs.ro
Vino în grupul cinemaniacilor: www.FilmeSeriale.cf
Cel puţin acum, înţeleg.
Ce anume ?
O iubire nouă va face un bărbat curajos.
- Ai înţeles ? - Să sperăm.
Ce faci ?
Mă gândeam.
Ai stat aici toată noaptea ?
În mare parte.
Ai avut o mulţime de gânduri.
Încerc să-mi găsesc cuvintele să spun ce vreau,
într-un fel în care să mă auzi.
Nu e nimic de spus, Mad.
Prostii.
Travis, ţi-ai ţinut promisiunea faţă de Liza.
Ţi-a cerut să ai grijă de el,
iar în lumea asta nouă,
unde regulile sunt diferite şi se schimbă mereu,
exact asta ai făcut.
El e mai în siguranţă între oameni care-l înţeleg.
Vreau să te cred.
Ştiu.
Asta nu se va întâmpla chiar pe moment.
Îţi voi face o promisiune.
Nu te voi grăbi.
Îţi voi reaminti de câte ori pot, până când o să crezi.
Aici e locul tău.
Deci, când eşti gata, vino jos.
La pământ. La pământ !
Avem pastilele.
Oxy.
Vrem să vorbim cu Marco.
Da ?
Neaţa.
Ţi-e foame ?
Da.
Ei gătesc totul în untură aici.
E destul de delicios.
- Pot să le trag ? - Da, sigur.
Travis, îmi pare rău.
Simt că l-am îndepărtat pe Chris comportându-mă atât de...
Ba nu. Erai speriată.
Aveai toate motivele să fii.
Uite...
Chris e bolnav.
Nu mi-am dat seama.
E fiul meu.
Regret că nu te-am crezut.
Îmi pare rău că nu te-am protejat mai bine.
Trebuia s-o fac.
E în regulă.
Aici ţin ei Mânjiţii.
Cum intrăm ?
Cu multe arme.
Verii mei sunt pregătiţi.
Va fi ca şi cum am fura o bomboană de la un copil.
Ia te uită !
Ce surpriză.
Ştiu că ne-ai găsit.
Învaţă repede albul.
Îţi ofer asta.
Noi livrăm în fiecare săptămână la timp.
Dacă promiţi că ne laşi în pace.
Îmi place de el.
Îmi place de tine.
Diferenţa dintre tine şi alţi albi, tu n-ai nimic de ascuns.
Dar gata cu joaca.
Nu mai avem nevoie de rahatul tău.
Îl vezi pe tipul acela ?
El controlează toate drogurile rămase în Tijuana.
Oamenii lui şi oamenii mei nu ne înţelegeam înainte.
Dar acum am ceva ce el vrea.
Şi acum suntem ca cei mai buni prieteni.
Ştii ce am acum ?
O fortăreaţă.
Ştiu cum intraţi, cum ieşiţi,
folosind Mânjiţi pe post de armată.
Dormiţi foarte liniştit sus pe acel deal.
Deci, dacă nu vreţi să muriţi, plecaţi azi.
Toţi acei oameni. Unde vrei să mergem ?
Mă doare în cot ce se întâmplă cu oamenii tăi.
Vino aici, albule.
Deci, te întorci şi spui asta: plecaţi acum sau muriţi.
Cum a mers noaptea trecută ?
Peste aşteptări.
Să dormi noaptea fără frică e bine pentru suflet.
Andrés n-a dormit.
Cel mai mulţi n-au văzut un doctor de când a început.
- Par recunoscători. - Asta-i bine.
Ce-i mirosul ăsta ?
- Nu spune asta. - Ce să nu spun ?
- Nu spune asta. - Ce, că miroase a "mexcrement" ?
Ţăranii voştri.
Îi putem da afară ? Pe bune, sunt bădărani.
De unde vin ?
Au venit aseară târziu. Au avut accident.
Andrés spune că unul din ei are umărul dislocat.
Nu l-a lăsat inima să-i dea afară.
Omul meu are nevoie de îngrijire medicală.
- Alo ! Por favor ! - Bine, să văd ce pot face.
Vorbiţi mai încet.
Nu vă faceţi griji. Oamenii ăştia sunt înţelegători.
Da ? Eu nu sunt.
Deci, aţi făcut accident ?
Da, scuze.
Tovarăşul meu are dureri mari.
Cred că e dislocat.
- Dar tu ? Şi tu te-ai lovit ? - Nu, nicio zgârietură.
Jur, Derek a făcut un fel de pact cu diavolul.
Adică, maşina cred că s-a rostogolit de vreo 12 ori.
Eu m-am ales cu asta.
Şoferul...
Prietenul nostru care conducea n-a supravieţuit.
Îmi pare rău.
Ce s-a întâmplat ?
A lăsat un prost să conducă.
Acum maşina e varză şi noi suntem blocaţi aici
într-o mare de bandiţi de frontieră.
Nu e vina mea, Brandon.
Eu doar prezint faptele.
Nu, tu eşti cel care a spus că nu ştie să conducă.
N-am ştiut că tipul nu are permis de conducere. Tu ştiai.
Serios, cine naiba creşte în LA şi n-are permis ?
Nu ştiu. Avea doar 16 ani.
Da, când aveam eu 16 ani conduceam deja de un an.
Derek ai spus că te cheamă ?
Da, aşa e.
Strand ?
Ce este ?
Doi tipi americani au venit aseară.
Făcuseră accident.
Tipul care conducea maşina a murit.
Asta-i tragic. Şi ?
Travis l-a lăsat pe Chris cu tipii ăştia.
- Eşti sigură ? - Derek şi Brandon.
Şi exact aşa i-a descris Travis.
Care ar fi fost şansele ?
Travis nu poate afla că ei sunt aici.
Dacă scap de ei, nu vom afla adevărul despre Chris.
Sau dacă ştiu, sau bănuiesc şi nu-i spun lui Travis ?
Nu are dreptul să ştie ?
Vechile reguli de conducere nu se mai aplică.
Respiră.
Travis şi-a abandonat propriul copil.
- Ba nu. - L-a lăsat cu oamenii ăştia.
- Nu l-a abandonat. - L-a lăsat cu oamenii ăştia.
Da.
Şi i-am spus că a făcut bine pentru Chris.
I-am spus că a procedat corect.
Să te întreb ceva, ce te face să mergi mai departe ?
În lumea asta, ce te face să te trezeşti de dimineaţă ?
Copiii mei. Nick, Alicia.
Corect.
Cu ea, ai această domnişoară minunată,
pentru care te trezeşti în fiecare zi.
Iar cu Nick, e speranţa că e acolo, în viaţă.
- Trăieşte. - Şi speranţa că-l vei revedea.
Eu am avut speranţa asta cu Thomas.
Dar acum...
E un loc întunecat, Madison.
Crezi că Travis poate trăi pierzându-şi această speranţă ?
El e deja îndurerat.
Asta l-ar omorî.
Nu putem muta 300 de oameni...
- Da, dar trebuie să le spunem... - Nick.
Bine, dă-mi o secundă.
Unde ai fost ? Ai fost acolo, aşa e ?
- Nu mă minţi. - Nu te mint. Da.
Am fost la Marco, bine ? Am făcut înţelegerea.
Ştiu că Alejandro mi-a spus să n-o fac, dar a trebuit.
Ne-au găsit.
Lucy, vor veni pentru locul ăsta.
Cum ? Când ?
În curând.
Trebuie să-i spunem lui Alejandro.
Luciana.
Da.
Bine.
Îmi pare rău că m-am furişat afară.
Dar nu te voi minţi niciodată.
- Ţi-am spus să nu te duci acolo. - A trebuit.
Mi-era teamă că puteau veni în curând după noi.
- Dar chiar vin. - Suntem depăşiţi numeric.
Ei ştiu cum să vină şi să iasă.
Tot ce mai putem face e să plecăm.
Cum poţi spune asta ?
Avem nevoie de un plan, Alejandro.
Îl iau pe Reynaldo şi pe ceilalţi flăcăi.
Vom aduna resurse în timp ce le spui celorlalţi.
Dar trebuie să plecăm acum.
Astăzi. Împachetăm ce putem,
îi strângem pe toţi şi pornim la drum.
Nick !
Sunt bine.
Ce este ?
Îmi fac griji în privinţa timpului.
Nu avem prea mult.
Credinţa contează cel mai mult.
Credinţa ne va proteja.
Asta va fi o încântare generală.
Andrés îţi va pune umărul.
Era şi timpul.
Precis ştii ce faci ?
Da, ştiu. Dar va durea ca naiba.
Să te mutăm într-un loc mai retras.
Ai o cameră.
Şi să plecăm din grota asta ?
E cea mai bună veste pe săptămâna asta.
Gata ? Să mergem.
Ei unde merg ?
Le daţi o cameră ?
Nu le dă nimeni o cameră.
Doar vor primi îngrijiri medicale.
Dar ei au venit după noi, iar pe soţul meu încă nu l-a văzut doctorul.
Leziunea lui e urgentă. Piciorul soţului tău va fi consultat imediat.
Deschide poarta. Nenorociţii ăştia pleacă.
Chris !
Travis ?
Travis !
Doamne Sfinte.
Ce naiba faci ?
Nu poţi face asta.
Trebuie să plecaţi. Vă vor ucide.
- Atunci apără-ne. - Vom muri acolo.
Nu. Nu vom ieşi.
- În niciun caz. - Staţi, opriţi-vă !
- Maddie ! Stai ! - Lasă-mă !
Opriţi-vă !
Unde-i Chris ? Unde e fiul meu ?
Haide, Brandon, spune-mi unde este.
Unde e fiul meu ?
Haide, spune-mi.
Trebuie să ştiu.
Ce este ?
Plec.
Plecăm împreună.
Credinţa nu ne va proteja când va ploua cu gloanţe.
Nu plecăm. Alejandro are nevoie de noi.
Ăsta nu e un motiv să rămânem.
Oamenii au nevoie de noi.
- Alejandro va găsi o soluţie. - Nu.
Nu va găsi nimic. Nu poate.
Ai curăţat-o bine ? Ai dezinfectat-o ?
- Ce crezi că ai văzut, Nick ? - Ţi-am văzut teama.
Ieri îţi era teamă de plecare.
Azi îţi este teamă de muşcătura aia.
Am fost agitat.
- E o diferenţă. - Minţi. Eşti stană de piatră.
Ce tot vorbeşti acolo ?
Spune-i.
- Vrei să faci asta ? - Nu vreau.
Dar vin să ne omoare.
Singura cale s-o fac pe ea să plece
e să-i spui ce eşti cu adevărat.
- Taci. Ajunge. - Spune-i !
Ajunge !
Despre ce e vorba ?
Nu sunt imun.
Ai febră.
E infectat.
Dar am văzut. L-am văzut muşcat.
- Am văzut. - Ai văzut ce voiai să vezi.
Am fost muşcat de băiat.
Dependentul pe care încercam să-l salvez.
Oamenii spun o poveste pe care vor s-o creadă.
Nu le-am spus adevărul.
Eu am spus povestea, nu oamenii.
Eu, fratele meu. Ne-ai lăsat să te credem.
De ce ?
Când au început să se adune în jurul meu,
am ştiut că putem construi locul ăsta pentru a ne proteja.
Adică ei îl puteau construi pentru a te proteja.
Am teamă.
N-am vrut să mor.
Şi ştiam că pot muri afară.
Dar mulţi oameni au supravieţuit datorită acestui loc.
Mai mulţi au supravieţuit decât au murit din cauza minciunii mele.
Nu va supravieţui nimeni la ce urmează.
Eu sunt sigur că nu vreau să mor pentru o minciună.
Lucy, te rog. Vino cu mine.
- Lucy. - Te rog.
Lucy.
Te-am adus aici sub pretexte false.
Dar dragostea pe care o simţi e adevărată.
Eşti fiica mea.
- Iar tu eşti... - Am pierdut prea multe.
Ştiu.
Iar când cineva e mort pentru mine, îl las să plece.
- Lucy, te rog. - Nu.
Trebuie să plecăm.
Nu plec.
Trebuie.
Trebuie să plecăm acum.
Nu.
Locul ăsta e tot ce contează.
E casa mea, aşa cum n-am cunoscut alta.
Dar nu trebuie să mori pentru asta.
Nu plănuiesc să mor.
- Credinţa noastră ne-a protejat. - E o minciună.
Nu înseamnă că n-a funcţionat.
Am dus-o mai bine aici decât afară în lume.
Chiar mai bine decât am dus-o înainte să înceapă sfârşitul.
Pentru mulţi dintre noi
asta e prima dată când avem o casă, o familie.
Nu plec.
Tatăl nostru care eşti în ceruri.
Sfinţească-se numele Tău.
Haide.
Buenas días, seńorita.
Bun venit în America.
Îţi voi spune tot. Dar nu pot gândi bine cu braţul aşa.
Îi poţi pune umărul la loc, Travis ?
Te rog, poţi face asta ?
Trav ?
E în regulă, Maddie.
Trebuie să ştiu.
Bine ? Uite.
- Atât ? - Da, va fi umflat câteva zile.
Acum, spune-mi.
Ce s-a întâmplat cu fiul meu ?
Îţi vom spune ce s-a întâmplat.
Dar ne e frică aici, Travis.
Trebuie să ne promiţi ceva.
- Te rog. - Îţi vom spune.
Îţi vom spune !
Dar trebuie să ştim că suntem în siguranţă.
Nu putem pleca fără maşină. Ne trebuie una ca să ne întoarcem.
- S-a făcut. - Madison.
Nu, am spus că s-a făcut.
N-am ajuns departe.
După ce am plecat.
Accident.
Cu banditos pe autostradă
era câte un pas înainte, doi înapoi.
Nu dormisem deloc.
Eu şi Derek am tot condus.
Abia ne puteam ţine ochii deschişi.
Chris...
S-a oferit să conducă.
Nu i-am cerut noi. El s-a oferit.
Da, a vrut să ajute.
Ce s-a întâmplat după ?
Am ieşit de pe şosea.
Probabil aţipise.
Îmi pare rău.
Următorul lucru pe care îl ţin minte e că
am început să ne rostogolim.
Maşina cred că s-a rostogolit de vreo 6 ori.
Chris a ieşit prin parbriz.
Era mort când l-am găsit.
Aşa e ?
- Ce ? - Era mort când l-aţi găsit ?
Da, omule, era mort.
Îmi pare rău, Travis.
Avea gâtul sucit.
Ca şi cum l-ar fi rupt când a trecut prin sticlă.
Trav ?
Da.
Unde e ?
Unde e Chris ? Unde mi-aţi lăsat fiul ?
Am avut grijă de el după, Travis.
L-am tras afară şi l-am îngropat lângă copac.
I-ar fi plăcut.
Deci a fost aruncat sau l-aţi tras voi afară ?
Ce ?
- Care variantă ? - Nu, a fost aruncat.
A fost aruncat, iar apoi l-am tras înspre copac.
- Travis. - Lasă-i să plece.
Lasă-i să plece. Dă-le drumul.
Travis, ce naiba ?
Travis ?
Travis !
Travis ! Travis !
- Nu, Travis ! - Opreşte-te !
Ce aţi făcut ?
Spune-mi ce s-a întâmplat.
Ce aţi făcut ?
Spune-mi.
Spune-mi adevărul.
- Spune-mi ce s-a întâmplat. - Travis, opreşte-te !
Spune-mi adevărul.
- Travis. - Te rog !
Aduceţi blestematele de chei !
Spune-mi ! Unde e fiul meu ?
Bine, Travis, îţi vom spune.
- Te rog, lasă-l în pace. - Unde e fiul meu ?
Îţi vom spune. Te rog !
Îţi spunem dacă te opreşti.
Te rog.
Travis.
Nu. Nu.
Te rog.
Bine, am făcut-o.
L-am omorât.
L-am pus jos. Am fost nevoiţi.
A trebuit, omule.
A trebuit.
Travis, nu. Opreşte-te te rog.
Te rog. Travis, trebuie să te opreşti.
Te rog.
Opreşte-te ! E de ajuns !
Travis, nu.
Travis, gata !
Ajunge, Travis.
Travis !
Travis.
Travis, lasă-l în pace.
- Nu, te rog, ajunge. - Travis, nu.
- Te rog. - Travis ! Te rog, gata !
Traducerea şi adaptarea: PrInTz @ subs.ro
Vino în grupul cinemaniacilor: www.FilmeSeriale.cf