Hai să jucăm ceva. Toată lumea...
Azi se mută Reagan și nu vreau să aibă impresia
că facem un eveniment din asta.
Hei, Schmidty, ce faci, frate?
Deschid o sticlă de Montepulciano.
E un vin potrivit...
Nu deschide nimic! Fii tare.
Winston,
când o să apară, tu poartă-te normal.
Prefă-te că nici nu știai că se mută aici.
Nu-mi vine să cred...
Raisin?!
- Ah, ce-am zis, "Raisin"? - Da.
Ești ciudat. Du-te și exersează la tine-n cameră.
- Sunt foarte supărat pe tine. Valea.. - Ce se-ntâmplă?
Trebuie să pară mai deranj...
- Trebuie să fie dezordine. - Mi se pare...
... că ai făcut un atac de panică.
Nick, Nick, calmează-te.
Ați locuit împreună și la New Orleans.
Și dacă nu fetii nu i-ar fi plăcut,
nu s-ar fi întors... să mai ceară o porție.
New Orleans a fost ceva temporar. Okay?
Reagan n-a stat niciodată prea mult într-un loc.
Dacă o să vadă că facem caz din asta,
o să se simtă sufocată.
Okay? Deci trebuie să facem fix pe dos.
Nu facem un eveniment din asta.
De asta nici nu am luat-o de la aeroport.
N-ai luat-o de la aeroport?
Nu vorbim despre femeia care
și-a schimbat serviciul ca să se mute aici cu tine?
O să fie fiartă...
Ăăă, nu.
Nu.
Ba da.
Nu, nu-i așa. O să se bucure.
Fiartă.
Ba nu, nu. N-ai dreptate.
Reagan urăște...
urăște chestiile de genul ăsta.
La New Orleans, odată când dormea,
am vrut să fiu drăguț și s-o învelesc cu pătura
și practic a vrut să mă strângă de gât.
Asta pot să-nțeleg.
Ce-ai în pungă, Jess?
Sunt caramele ca de pe vremuri,
e o chestie între mine și Reagan.
Tu și Reagan aveți chestii?
Nici nu știam că vorbiți.
Ba da, prin SMS. Normal...
Și ne trimitem și poze
cu urși cu rucsac în spate, și alte chestii amuzante.
- Ce? - Ce-ar fi să ne relaxăm cu toții,
lângă un platou de brânză? Ia uitați-vă ce halloumi.
- Îmi place halloumi. - Ce?
Nu, nu, nu, nu nu, nu, nu. Prea târziu. Nu mai ai voie aici.
Treci în camera lui Winston imediat.
- Reagan! - Bună.
- Oh, Reagan, mă bucur să te văd.
- Ai ajuns. - Bună.
- Ai doar 2 genți, atât? - Păi da, nu am multe bagaje...
ceea ce a fost bine pentru mine,
pentru că singurul mod în care am putut să ajung aici de la aeroport
a fost să împart taxiul cu o doamnă
care mânca un sendviș...
Caramele?
Păi nu pot să mănânc așa ceva, fiindcă n-am dinții la mine.
Îmi amintesc de setul de cești de carton
pe care-l aveam în timpul războiului.
Ce-i asta?
Că trebuia să folosim metalul pentru soldați.
Ia te uită cine a venit.
Raisin.
Iar am zis "Raisin", nu?
Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version Synced and corrected by Aaronnmb www.addic7ed.
Auzi, Jess.
Cum suporți situația?
Știi ce zic, Nick, Reagan, locuiesc amândoi aici.
Sunt foarte bine. N-am auzit nimic.
Mi-am luat toate măsurile.
Oh, Reagan.
Așa, da.
Te-ai gândit bine. S-a auzit ca și cum doi nemți
se băteau cu o bucată de burete...
Exact așa. A fost oribil.
- Oribil. - Altfel cum ești?
Da, normal că sentimentele mele pentru Nick sunt complicate,
dar acum am prieten.
Și el are prietenă,
cu care am glumele mele...
Totul va fi bine,
câtă vreme nu mă implic.
Dar e cam ciudat că nu a luat-o de la aeroport totuși, nu?
Exact ăsta e genul de treabă în care nu vreau să mă implic.
- Ai exersat. - Au.
Da.
Bună, oameni normali.
- Bună. - Tocmai m-am întors
de la magazinul de scaune
unde am găsit piesa perfectă
pentru casa noastră.
Un Haberman original.
Un Haberman.
- E un Haberman. - Asta nu mă ajută...
dacă tot repeți.
Reclama pentru scaunul ăsta are un citat din David Strathairn.
- Str... - Ce zici de asta?
S-a dus jukeboxul.
De câteva săptămâni e pe ducă.
- Știu. - Ia stai așa.
Că poate mai are ceva viață-n el,
cu ajutorul lui Dr. Fonz.
Ia fiți atenți.
- Ce naiba? - Winston!
Fonzie n-ar face niciodată așa ceva.
Numai Chachi ar putea face așa ceva.
Am vrut să fiu...
Art Fonzarelli pentru o zi.
Știți ce zic? Un negru
care joacă rolul unui evreu, care joacă rolul unui italian
și totul se învârte în jurul lui.
Cred că am niște boxe în spatele barului.
Și-mi conectez telefonul.
Stai, stai, stai. Oprește-te puțin.
Știu că am zbârcit-o grav,
dar de unde ai dedus că acum tu ești cel care se ocupă de muzică?
Fiindcă am cele mai bune gusturi.
Nu ai, iubi.
Ție nu-ți place decât muzica electronică.
Se cheamă EDM, electronic dance music...
- Da, acum începe... - ... sau cum îmi place mie să-i zic,
doar "M"...
- fiindcă e doar muzică. - Muzică.
Uite ce e, Schmidt, e o porcărie.
Oare să-ți amintesc cum ai inițiat tu o petiție
ca Enya să cânte la pauză la Super Bowl?
Ai înțeles greșit petiția mea.
Okay? Eu vroiam ca ea să joace,
în repriza a patra din meci.
Schmidt, pun pariu că pot să fac și eu o melodie EDM
și n-ai putea să faci diferența între ea și una adevărată.
Fiindcă toate sună ca un robot care are o criză.
Super.
Nu-mi place de voi acum.
- Nu ne pasă. - Hai să vedem.
Cece și cu mine facem o melodie.
Și dacă reușim să te păcălim,
noi ne vom ocupa de muzica din bar,
punem și Enya, punem ce ne place.
- S-a făcut. - Super.
Ia să vă văd cum picați de fraieri, idioților.
De fapt n-am unde să mă duc.
De fapt venisem să stau cu voi, deci...
Bună, îndrăgostiților.
E prima zi în care locuiți împreună.
Deci ce faceți diseară?
Diseară nu pot să fac nimic.
Sunt iar de serviciu la bar.
Nu-i problemă, nu?
Da.
E în regulă.
Totul e în regulă,
suntem foarte bine.
Okay, dar tu? Nu vrei să ieșim
să avem o seară între fete?
Am chef să mă prostesc.
Ba da. Soro, la prosteală sunt prima.
Așa rămâne. Mă duc să bag un somn viteză de 7 minute
și după aia mă duc să alerg preventiv
ca să contrabalansez tot răul pe care o să-l face diseară.
Ce tare, ce tare, ce tare.
Sună bine.
Cum m-am descurcat?
Scuză-mă, ce?
Cu faza că sunt de serviciu și trebuie să stau la bar.
Nu trebuie să mă duc la muncă.
Diseară nu sunt de serviciu.
Vreau să mă duc la bowling,
să beau o bere și să mă uit la alții cum joacă.
Ai mințit-o pe Reagan, ca să te uiți la niște necunoscuți cum joacă bowling?
Da, normal.
Încerc să mă țin tare. Nu vreau să par disperat.
Ești sigur că așa vrei să începi lucrurile cu Reagan,
cu jocuri d-astea?
Știi ceva?
De fapt...
Eu nu vreau să mă bag.
Fă ce vrei.
Doar să nu-mi spui, fiindcă Jess nu se mai bagă.
Mi-am băgat un Lego în pantof ca să fie mai greu.
- Sună dureros... - Super, super, super.
Distracție plăcută diseară. Distracție plăcută. Okay?
- Distrați-vă ca fetele. - Mersi.
Seara fetelor!
Ești începătoare.
Eu sunt bine.
Ce mai seară a fetelor...
Am spus multe secrete aseară, nu?
Secrete?
Cece!
Cred că am zbârcit-o aseară la seara fetelor.
Știu că put.
Te rog, te rog, să nu vomiți,
că atunci îmi vine și mie să vomit.
Okay, okay, dar mi-e greu să mă abțin.
Cred că s-a-ntâmplat ceva îngrozitor.
Reagan a zis "Am spus multe secrete aseară."
Crezi că știe despre Nick?
Adică, eu am un singur secret, deci...
- trebuie să fie faza cu Nick. - E faza cu Nick.
E grav. E grav de tot.
Da, nu e bine.
Cum de am făcut asta?
Iartă-mă, mi-am ținut respirația până n-am mai putut.
Oh, Doamne.
Trebuie să te calmezi. Așa, respiră.
Gândește-te la Michelle Obama.
Ea e puternică.
Vezi, deja merge.
În plus, nici nu știi ce i-ai spus lui Reagan.
Știu c-a zis că noi două avem un secret.
Nu zici asta dacă nu e ceva.
Okay, bine. Zi-mi ce-ți amintești.
Ca să ne prindem ce s-a-ntâmplat.
Doar voi două?
Oh, uite.
Barul ăsta are cârlige pentru genți.
Super. Mersi.
Treci mai departe.
Te stropesc, nenorocito, te stropesc!
Ba eu te stropesc în fața aia nașpa a ta.
Eu chiar trebuie să mă spăl pe mâini.
- Prietena noastră! - Prietena noastră!
Crezi că ajungem la secret?
Nu știu, Cece.
Am creierul prăjit,
încerc să-i găsesc cutia neagră.
Okay, să încercăm să-i dăm un impuls.
Okay? Lasă-mă să-ncerc ceva.
Secret!
- Secret! - Ce faci?
- Secret! - N-o să meargă așa.
- Secret! - Era ceva despre o piscină.
Oh, Doamne, Cece.
Ești incredibilă. Ar trebui să lucrezi pentru CIA.
Știu. Concentrează-te pe piscină.
Nu-mi place ce gust are.
- O idee. - Ce?
Hai la piscină.
"Piscină" adică cocaină?
Adică "piscină" e ceva droguri?
Fiindcă nu știu să "înot."
Deși eu nu-i judec pe cei care "înoată," doar că eu nu.
Nu, e chiar o piscină.
Am piscină la mine la apartament,
la celălalt apartment.
Mai am un apartment.
- Nu, nu... - E secret.
Nu-i spune lui Nick, Nu-i spune lui Nick.
Nu.
Oh, nu.
Okay, ia să-i facem noi un cadou lui Jess din viitorul apropiat,
și să ne-mbătăm criță.
Reagan are un apartment secret.
Un apartment secret?
Jess din trecut a încercat să mă facă să nu mă bag.
Dar ce, e matroană?
Trebuie să mă asigur că Nick nu va afla niciodată.
Știi ceva?
Eu n-o să mă bag.
O fază clasică a la Jess,
stă deoparte și nu se bagă.
Când o să terminăm melodia,
Schmidt sigur o să creadă
că e a lui Diplo sau Garrix
- sau Deadmau5. - Asta ce e?
N-ai tu treabă cu aia, acum ești într-o fază ciudată.
Mai întâi ce e important.
Am înregistrat diverse sunete din apartament.
Înțelegi?
Și deci le putem folosi ca refren.
Așa e construită orice melodie EDM.
- Okay. - Ia fii atentă.
Nick care se bărbierește fără spumă de ras.
- Cred că deja sângera aici. - Sună bine, eu râdeam de...
- Da, e tare. - ... de fața lui.
Okay, ia uite-o p-asta.
Haberman, un Haberman. Haberman.
Un Haberman. Un-un-un-un Haberman.
Asta chiar are ritm bun.
Așa, iar următoarea poate da tot orașul peste cap.
- Bine. - Ferguson...
care își face de cap cu papucii lui Jess.
Păi nu... nu e nimic.
- Ferguson, ce rău ești. - Ai apăsat pe buton?
Așa e el, mai delicat. Te-ai prins?
De asta nu se aude nimic,
dar simți ce simt și papucii.
- Nu e nici un sunet. - Nu, trebuie să...
- El e mai... - Eu n-aud nimic.
- mai delicat. - Nu se aude nici un sunet!
- Așa e el delicat!
Bună.
Nu-nțelegi tu. Oh, bună.
Deci, nu e chiar simplu, nu?
Nu pocnești din degete
și gata, sunteți niște Calvini Harriși...
Asta face parte din procesul de creație, okay?
- Așa că valea. - Da. Dispari.
Avem de compus o melodie
care va fi cea mai tare experiență orală pe care ai avut-o.
Ia vezi ce zici.
Ah, experiență audio...
Pentru urechi adică...
- Da. - Super.
Hai, ne vedem când terminați, fraierilor.
Au...
Nu ne e frică de tine.
Nu putem să pierdem, okay?
Trebuie să ne concentrăm, Winston.
Ți se pare că mi-e frică?
Ia fii atentă.
Oh, ăsta e Nick când mănâncă un burrito de la microunde.
Nu, mi se pare că asta ar merge.
- Serios? - Da.
- Haberman. - Era ceva cu o piscină.
Haberman. Un-un-un...
Ce naiba e asta?
Am înregistrat niște sunete.
Vreau să fac o super piesă.
Reagan are un apartment secret.
Un apartment secret?
Haberman.
- Reagan are un apartment secret. - Un apartment secret?
Poftim, ce?
Mulțumesc. Chiar lipsea un "ce."
Ce?!
Reagan are un apartment secret?
Îți place, nu?
Ce?!
Haberman. Un-un-un...
Asta e nașpa. Îmi pare rău, frate.
Reagan are un apartment secret.
Ce?!
Dar piesa e bună totuși.
- Reagan are un apartment secret. - Un apartment secret?
- Haberman. - Ce?!
Nu pot să cred că prietena mea are un apartment secret!
Sunt sigură că există o explicație.
Îmi vin și mie în minte vreo două explicații.
Una ar fi că se gândește că a greșit când s-a hotărât
să se mute cu mine.
Sau mai am una, și asta e mult mai plauzibilă,
este că are o familie secretă.
Numai bărbații au familii secrete.
Du-te și vorbește cu Reagan.
Nu pot să mă duc peste ea la baie și să țip
"Am auzit că ai un apartment secret", Jess.
O să plece...
la apartamentul ei secret!
Vorbește tu cu ea.
Află tu care-i faza.
Nici nu mă gândesc să mă implic.
Tu i-ai spus lui Cece.
Ești deja mai implicată decât oricine altcineva.
M-a înregistrat în secret.
Și asta e infracțiune, apropo.
Chestia asta e între tine și Reagan.
Jess, trebuie să vorbești cu ea.
Tu trebuie să rezolvi. Are încredere în tine.
Te rog, ajută-mă.
Bună...
Ray Ray.
- Boo Boo? - Vrei să vorbim de apartment?
- Fir-ar... - Jess, știu că te-am pus într-o situație aiurea
fiindcă ți-am zis de apartament.
Oricare ar fi explicația, e okay.
Nu mă interesează nimic, decât chestii de genul...
de când îl ai,
dacă e chiar un apartament pe bune,
sau ai zis doar așa...
cum a zis și Nick că ar fi de serviciu la bar?
- Ce? - Ce?
Ai zis "că ar fi de serviciu la bar,"
adică vrei să zici că nu era de serviciu,
- și că m-a mințit? - Oh, Doamne,
știi cu cine ar trebui să stai de vorbă
și ți-ar putea răspunde la orice întrebare? Cu Nick.
- Nu. Nu. - Nick!
- Nu vreau să vorbesc cu el... - Auzi, Nick! Nick!
- .... despre nimic. - Oh, ce fază...
Nici nu știam că stai de vorbă
cu Reagan...
Avem o conversație
pe care trebuie s-o terminăm,
așa că poate vom face asta la un pahar.
Tu aveai planuri?
Poate vroiai și tu să porți o conversație cu cineva...
Ar trebui ca noi doi să terminăm conversația noastră, Jess,
așa că poate ar trebui să ieșim noi la un pahar...
Știi ce? După seara trecută,
singura băutură pe care o mai suport...
e lapte... la temperatura camerei.
- V-ați făcut de cap aseară? - N-ai tu treabă.
- Aș vrea să putem să... - Aș vrea să...
... terminăm conversația.
Noi am început primii, așa că ar trebui să avem prioritate.
- E matematică temporală simplă. - E matematică temporală?
Da, e matematică temporală.
Mi-ai zis că tu nu crezi
în ceasuri, deci nu mi se pare
- că ăsta ar fi un argument. - Nu, am zis că eu cred în ceasuri
dar nu și în cei care le potrivesc.
- Cine setează timpul? - Tu setezi timpul.
De ce-aș face asta? E ceasul meu.
Okay, vedeți? E distractiv să stai de vorbă.
De ce nu vă continuați conversația...
la bar...
singuri,
fără mine?
Eu aș vrea un lapte.
Deci ai în față două melodii,
una a unui "artist" de muzică EDM,
cu ghilimelele de rigoare,
și cealaltă a mea.
- Și eu am contribuit. - Da, okay.
Hai că am contribuit!
- Dă-i drumul. - Începem.
Stop.
- Ce? - Ce?
Abia au fost câteva secunde.
Basul vibrează, un fluierat,
zgomote industriale...
E clar că e Tim Bergling,
altfel cunoscut drept...
semizeul suedez al muzicii EDM...
- Avicii. - Avicii...
- Pe loc repaus. - Oh, Doamne...
Ce nașpa e...
să ai dreptate!
Urechile tale au fost încântate de o piesă originală semnată Bishop/Parikh.
- Cred că e vreo mânărie. - Nu.
- Muzica EDM e mânărie. - Corect.
Un-un-un Haberman.
Da...
- Deci de-acum ascultăm numai Enya... - Numai Enya.
... tot timpul.
Cât e ziua de lungă!
- Amenya! - Enya.
Cum am putut să mă înșel? Oare...
oare mereu am avut gusturi proaste?
Așa am zis și eu.
- Da, și eu am zis. - Okay, nu contează...
- Dar am zis! - Mda, sigur. Dar n-a auzit nimeni...
Dacă nu am gusturi, atunci oare ce e real?
Pantalonii scurți sunt mișto?
Sau m-am înșelat și cu brățările alea din cauciuc?
Ar trebui să-mi las barbă?
Hai, Schmidt, ai luat țeapă.
Cui îi pasă, frate?
Mie, Winston. Mie-mi pasă.
Eu mereu m-am considerat un brand,
un stil de viață, dar acum...
știți ce, o să duc scaunul ăla înapoi,
o să renunț și la tapet...
o să-mi iau șosete în cutie de 14 bucăți...
de la aprozar...
Cred că am mers puțin cam departe.
Tu ai mers prea departe...
Ah, acum am participat și eu.
Știi ce mi se pare super?
Că Nick și-a făcut timp pentru noi, că el e foarte ocupat cu serviciul.
Știți ce-ar fi mișto? Să fim foarte direcți.
Doar așa, ca să ne distrăm.
Mie mi se pare super că noi toți
trăim și ne purtăm ca o mare familie.
O familie mare, fericită si ne-secretă...
Sunt prea mahmură ca să o mai lungim, așa că o să spun lucrurilor pe nume.
Nick, Reagan știe că ai mințit că erai de serviciu.
Reagan, Nick știe de apartmentul secret.
- Jess! - I-ai spus, Jess?
Îmi pare rău, dar acum știți și puteți discuta între voi.
Nu pot să cred că i-ai spus.
Hai mai bine să vorbim despre cât ești tu de matur când te prefaci
că nu-ți pasă că mi-am schimbat serviciul
și m-am mutat în cealaltă parte a țării pentru tine.
Ai venit de la Seattle, fată. E în jos pe hartă.
- Acum ești și cartograf? - Dacă sunt cartograf?
Da, ți-ai luat doctoratul în știința hărților?
Deci unul care cercetează hărți asta e?
- Un cartograf? - Da.
De ce trebuie să vorbești alambicat? Zi simplu: unul care cercetează hărți.
Auziți! Încercați să vă purtați frumos unul cu celălalt.
Ah, să mă port ca un prieten care spune secretele altui prieten?
- Aici ai dreptate. - Nu te preface că n-ai mințit.
Dar minciuna ta a fost mai gravă.
Pentru a mea nu mi s-a verificat contul din bancă.
Felicitări, Reagan. Ai mai multe apartamente de câte perechi de blugi am eu...
Ce bine că am apartmentul ăla.
Ia ghici unde dorm diseară...
- Unde? - În...
Eu o să fiu în apartmentul sincer!
Au trecut cel puțin 2 secunde de când s-a închis ușa.
Așa e, dar măcar am zis...
Mi se pare un complex de apartamente din alea ciudate, unde stau
numai tați divorțati și copii actori.
- Reagan! - Dar ce căutăm aici?
Parcă ai zis că nu te mai implici.
Tot ce-mi doresc este să nu mă implic,
dar tu și Reagan vă purtați ca doi tâmpiți,
și din motive de prietenie și de decență,
nu pot să vă las așa.
- Reagan! - Liniște, vă rog.
Încerc să-mi savurez salata de la supermarket.
Ce căutați aici?
- Bună. - Ce faci?
- Gătești? - Fac un grătar.
- Asta mă calmează. - Super tare.
Okay, trebuie să fiți sinceri,
și eu n-am cum să v-ajut pentru că chestia asta...
cu noi trei care locuim împreună... e destul de ciudată așa cum e,
fără să mă băgați pe mine la mijloc.
E clar? Așa că descurcați-vă...
acum.
Intră. Codul e... 1234#.
Nu e ăsta codul.
E 1234#.
Nu merge.
E #1234, frate.
Da, acum merge.
Mersi, frate.
Eu o să plec.
Văd că sunt mulți străini care locuiesc aici...
asta e și bine și rău, nu?
Cred c-ar trebui...
să stăm de vorbă.
Deci care-i faza, Reagan?
Okay...
Firma noastră închiriază apartamente
pentru toți angajații transferați.
Și nu ți-am zis pentru că...
mi-a fost teamă,
și vroiam să am un plan de rezervă.
Mi se pare corect.
Eu am crezut că dacă mă arăt prea implicat,
o să te sperii și-o să pleci.
De asta am mințit.
- Mi se pare corect. - N-am vrut să te simți ca și cum...
te-aș băga într-un sac.
Ca și cum m-ai băga într-un sac?
Nu vreau să te simți ca și cum te-aș băga într-un sac.
Ar fost bine să folosești o comparație mai normală.
Păi da, femeilor le e frică să fie băgate într-un sac.
E cam sumbru.
O săruți odată, frate?
Te rog spune-mi că nu-l cunoști.
- Nu-l cunosc. - Asta e bine. O chestie pozitivă...
Mă cheamă Kevin.
Uau.
Pălărie de cowboy, tricou de hockey,
și bea dintr-un pahar de plastic.
Ai nimerit-o cu toate, Cece.
Ridică-te!
Și la propriu și la figurat,
fiindcă încă nu am dat cu soluție anti gărgărițe.
Lasă, să mă ia gărgărițele...
A fost doar o melodie. Okay?
Gusturile tale sunt gusturile tale.
Nu contează cui îi mai plac.
Uită-te la Cece, de exemplu.
Încă mai poartă geaca aia cu Planet Hollywood,
deși e urâtă ca porcul, frate.
E nașpa rău de tot,
nu-mi dau seama de ce o mai poartă.
Sau Winston, de exemplu.
El mănâncă ceapa ca pe mere.
E oribil, îi pute gura apoi,
n-are nici un sens, dar...
Da, frate. Le mănânc până la cotor.
Așa și tu, îți place muzica EDM.
Și știi ce-ți mai place?
Un scaun...
... nou nouț!
E scaun? Credeam că e suportul de la un acvariu.
- Poftim, frate. - La mulți ani, Schmidt.
Nu e ziua lui.
Atunci de ce facem asta?
Schmidt, îți place scaunul, nu?
- Pune-te pe el, fraiere! - Magazinul avea și livrare.
Nu pricep de ce am făcut asta...
Știu. Dar așa facem noi.
Nici eu nu m-am prins.
- Cum e... comfortabil? - În nici un caz.
E un Haberman.
Ia să punem niște muzică de pe telefon,
ceva creat de noi doi.
Haide. Știm că-ți place.
Ia să-ți vedem picioarele. Dansează!
Haberman.
Așa!
Haberman.
Da.
- Așa, bagă.
Nu cred!
Deci asta e viața mea de acum încolo?
Dap. Bine-ai venit.
Vă place piesa?
Haberman.
Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version Synced and corrected by Aaronnmb www.addic7ed.