Mie îmi trebuie. Am o zi importantă azi.
Ba mie îmi trebuie. Trebuie să fac brioșe înainte să plec.
- Ce? De ce? - Fiindcă sunt pentru...
campania "Masa cu directoarea".
E bine să fii director,
dar spre deosebire de directorul adjunct,
acum eu reprezint autoritatea.
Acum eu sunt "statul" și toți copiii
știu prea bine că eu sunt "statul".
Cam ciudat ce zic...
Ce vreau să zic,
e că dintr-o dată nu mai am nici o relație cu copiii.
Și mă bazez pe brioșele astea să mă umanizeze.
Eu merit cafeaua.
În sfârșit sunt director de marketing la firmă.
Azi o să-mi angajez un asistent.
O să fiu dur,
dar n-o să țip.
Nu e deloc constructiv, doar nepoliticos.
- Ooh, cafea. - Dacă atingi cafeaua,
te tai de-ți lași mațele pe-aici!
- Mă tai și-mi las mațele pe-aici? - Te spintec!
Azi trebuie să scriu toată ziua,
și pentru asta am nevoie de a patra cană de cafea.
Cu ce altceva să diluez whiskey-ul?
Ai mers prea departe. Îți bați joc de inima ta,
parc-ar fi sac de box.
Bună, eu sunt cea care împachetez ca să ne mutăm azi,
deci eu o să beau cafeaua.
- Eu iau cafeaua! - Terminați odată!
- Ce cauți aici, Winston?!
Destul!
Vă certați ca chiorii.
Și pentru ce? Pentru cafea?
Deja aveți energia necesară, e înăuntrul vostru.
Și e la fel ca lumina Domnului.
Asta?
Asta nu e decât apa diavolului.
- Nu, glumesc. - Winston!
Winston, n-a fost corect!
Te tai la pisoar, Winston!
Mai lasă-ne cu tăiatul ăsta...
Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version Synced and corrected by Aaronnmb www.addic7ed.
Astăzi se va schimba totul.
- Hei! - Scuze... scuze că te-am lovit, Jess.
N-am vrut. Folosesc cuvintele astea magnetice
ca să scap de blocajul ăsta, dar nu merge.
Mi-am împăturit toate cămășile, m-am masturbat de 6 ori,
nu mai știu ce să mai fac.
Am o problemă. Cronicile Pepperwood...
s-a vândut în 30 de exemplare, Jess.
Și ce, acum ne plângem de lucrurile bune?
Publicul meu îmi va cere o continuare,
și nu pot să las docherii,
marinarii,
și pe operatorii de far fără nimic.
Tu crezi că publicul tău e format numai din...
Muncitori din șantierul naval de pe coasta din Maine.
Și nu cred, Jess, știu asta.
Okay, Nick, ești incredibil de talentat.
O să reușești. Cheia e la tine,
și cheia e pur și simplu să...
Trebuie să plec.
Pur și simplu să ce?
Jess, pur și simplu să ce?!
Așa...
Ce-avem aici? "Excremente conștiente."
Cine-a făcut un magnet cu "excremente"?
Mă rog, să avem încredere în metodă.
Mulțumesc că m-ai ajutat să împachetez.
Nici o problemă.
S-ar putea să fie ultima dată când mai frecăm menta împreună.
Nu începe și tu cu ultima dată...
- Nu începe. - Tu să nu-ncepi, că încep și eu.
Uite încep. Nu începe și tu.
- Nu eu am început. - Nu pot, okay?
Okay.
Okay, rămânem înțeleși,
facem doar bagajele, okay?
Super.
- Furguson? Unde ai fost? - Bună!
Când mai pleci de-acasă,
ia-ți mobilul cu tine.
Mulțumesc că mi-ați găsit pisica.
Hai, Hanorac, mai am niște sashimi între degetele de la picioare.
Pisica asta e pisica lui Winston, Furguson.
Hanorac mi-a intrat pe ușă acum un an,
și chiar dacă vine și pleacă oricând vrea,
el o iubește pe Mami.
Da, o iubește.
- La mine e casa lui. - Oh, serios?
Atunci de ce am o poză cu Furguson...
pe telefon?
A, da?
Atunci eu de ce am o poză cu Hanorac...
- pe hanorac? - Ai, să-mi bag.
Furguson, ai...
ai 2 familii, ticălosule.
Îmi pare rău.
Eu sunt Winston. Ea e Cece.
Eu sunt Gil... ca numele bărbătesc, dar pentru mine.
Cornell.
Magna cum laude.
Doi ani experiență ca asistent director.
Foarte bine. E hârtie din aia bună, nu?
- Da, este. - Impresionant.
Ken, poți să-ți dezlegi puțin cravata?
Sincer să fiu, nu. E... e prinsă cu agrafă.
Știu.
Mulțumesc foarte mult. Poți să pleci.
Următorul.
Bună ziua, domnule.
- Bună ziua. - Numele meu este Jeremy.
Mulțumesc.
Să-ți dau un scenariu.
Câștigăm contractul cu blugii Bronco
și-l punem pe Brett Favre să-i reprezinte.
Primești un telefon de la un șef de sală.
Se pare că Brett a fost văzut
la Ritz-Carlton mâncând o salată,
îmbrăcat în smoking.
Iar paparazzi urmează să apară.
Vii repede să mă anunți. Dar mă găsești mort.
Ce faci?
Găsesc un bar obosit pe lângă Ritz Carlton.
Las acolo o pereche de blugi Bronco
de mărimea dlui. Favre,
și un tricou murdar de iarbă pe jos în baie.
Iau telefonul, închiriez un tractor,
și îl arunc în piscina de la Ritz-Carlton.
Când personalul hotelului nu e atent, îl pun la pământ
pe dl. Favre cu puterea corpului meu,
îl privesc fix în ochi și îi spun să repete după mine:
"M-am îmbătat când jucam fotbal și nu-mi amintesc nimic de-atunci.
"N-aș purta niciodată de bună voie un smoching,
"n-aș arunca un tractor într-o piscină, și nici n-aș mânca o salată.
"Și niciodată de bună voie...
"nu mi-aș lăsa perechea de blugi Bronco pe undeva."
- Și șeful de sală? - Am închiriat tractorul pe numele lui.
N-o să mai sune decât de la poliție.
Bine-ai venit în firma noastră.
Brioșă?
Brioșă. Sunt de casă.
- Cu afine. - Ce amuzantă ești!
Atenție, vine directoarea!
Glumeam. Brioșă?
Mie îmi ziceți Brioșă sau îmi oferiți una?
Oricum ar fi, nu.
Okay. Super, super, super, super.
Cred că Bayou Sue a trimis scrisoarea...
Poftim, ce-ai spus?
Scuze. O s-avem probleme?
Nu, eu... Ai zis cumva Bayou Sue?
E un personaj dintr-o carte de care suntem obsedate.
Da, Cronicile Pepperwood.
Mă rog, n-aveți de unde să știți de ea.
Am pus câteva exemplare la bibliotecă,
și bibliotecara n-a crezut c-o să aibă succes.
Abia aștept să îi arăt lui Esther c-am avut dreptate.
- E foarte măgulitor. - Te rog să vii să vorbești cu fetele.
Sunt obsedate de Pepperwood.
N-am timp de asta. Sunt abia la pagina 2.
Și pagina 1 e doar dedicația pentru Winston.
Haide.
Copiilor le plăcea directorul adjunct Jess,
dar acum nu vor să aibă nimic de-a face cu directoarea Jess.
Sunt doar eu și umbra mea adorabilă...
Te rog? Poate publicul tău îți mai dă vreo idee.
Publicul meu e făcut din bărbații care au clădit această țară.
Elevii tăi n-o să înțeleagă niciodată
că Pepperwood e doar o poveste din New Orleans
despre un tip care se luptă cu aligatorul din el.
Ai putea să faci asta pentru mine?
Da.. o să fac asta pentru tine, Jess, sigur.
Păi să-atunci de ce n-ai...
Știi ce, mă bucur că ne-am înțeles,
dar m-ai dus cam mult cu vorba.
Deci după cum se poate vedea,
îl tratez excelent pe Furguson.
Okay?
Nisip de pisici organic.
Are pian în miniatură,
o bandă de alergare mică, mică,
iar acolo facem noi yoga în cuplu.
Crochete de pește?
Așa se explică recentele lui dejecții uleioase,
pe care le documentez pe cloud.
Îi ții socoteala la caca?
Păi ce, tu doar îi cântărești părul pe care-l lasă și atât?
- Eu... - Furguson e fericit aici, okay?
E între oameni care chiar țin la el.
- Nu începe, Cece. - Și care l-au ajutat să devină...
pisica... care este.
- Nu e momentul acum. - Îmi pare rău, dar e adevărat.
Nu e momentul potrivit.
- Ce se-ntâmplă? - Am încercat, okay?
Trebuie să respir un moment.
Să-ți explic ceva, okay?
Furguson e pisica mea.
Eu l-am găsit primul.
Poate că tu l-ai găsit pe Furguson,
dar Hanorac m-a găsit el pe mine.
Văd că vrei să joci tare.
Ce zici de asta?
Să rezolvăm ca pe maidan.
- Pisica decide.
- Ce? - Îl lăsăm pe Furguson să decidă.
- Oh, da. - Bine.
Decizia e în labele lui.
Care acum sunt foarte puternice,
grație noului set de mini-gantere.
Cu plăcere.
Okay, Pepper-oți!
Pregătiți-vă pentru o experiență memorabilă,
pe care sper să v-o amintiți la nunta voastră,
la care voi participa și eu,
experiență facilitată
de directoarea și prietena voastră, Jessica Day.
Primiți-l pe autorul vostru preferat,
Nick Miller!
Nu, nu, nu. Opriți-vă.
Așa, hai să terminăm mai repede.
Hai să vorbim despre cartea
pe care sigur n-o înțelegeți
pentru că nu a fost scrisă pentru voi
sau pentru cei de vârsta voastră. Haideți.
- Săruturile. - OMG, ce poveste de dragoste.
- Când s-au sărutat la debarcader. - Oh, ce poveste de dragoste...
Fetelor! Pepperwood e mai mult decât o poveste de dragoste.
E... e... e... despre viață, înțelegeți?
Și despre rasă.
Despre sexualizarea armelor americane.
- Versiunea curată.. - Okay.
E o poveste despre relația lui ambiguă cu...
... cu justiția.
Dar povestea de dragoste e extraordinară.
M-a făcut să înțeleg că nu contează dacă sunt gay sau nu;
Sunt eu.
Din cartea mea ai înțeles asta?
E... mda. E ceva pozitiv.
Crezi că din cauza câinelui gay?
- Da. - Dar ce mi-a plăcut la asta...
este că nu se spune că e gay câinele...
Dar ai înțeles din modul cum am scris.
Mi se pare super.
Scrii atât de bine despre dorințele femeilor.
- Mulțumesc. - E okay să zic asta, nu?
Da, Ramona.
Și eu sunt ca voi.
Sunt directoarea voastră. Sunt prietena voastră.
Și mie-mi place să-mi pun rolele,
și să mă pun pe gândit...
Pot să vă întreb despre scena
- de la morga de pești? - Oh, Doamne
- ăla e capitolul meu preferat. - Și-al meu.
- L-am citit de 5 ori. - Și eu!
- Ce? - N-am dormit toată noaptea.
E un capitol foarte bun.
- Mulțumesc. - Oh, cu plăcere.
De ce ai zis în șoaptă?
Jeremy, stai să-mi iau o cafea,
- și apoi... - Neagră, cu lapte de soia, la 70 de grade.
- Cum a fost prânzul, domnule? - Dezamăgitor.
De ce nu mâncați aceste bucatini de casă pe care le-am adus?
Mulțumesc, Jeremy.
Mai era ceva,
nu mai primesc mailurile pe...
Tocmai am primit un mail pe telefon.
E de la tine.
"Subiect: Vă merge mailul acum."
Perfect.
Atunci, Jeremy, eu mă duc să mănânc bucatini
și să organizez contractul Peterson.
- Am terminat deja. - Da?
- Okay. Atunci... - Poftă bună.
Da.
Deci vrei să spui că Lady Diamante nu-și dă seama
că sunt chiloții lui Pepperwood decât după mulți ani,
ceva de genul... după 20 de ani?
Poate nu-și dă seama niciodată.
Da. Asta vroiam să zic și eu.
Noi... noi două suntem pe aceeași lungime de undă.
Bine.
E incredibil.
Acum am o grămadă de idei.
Poate că Cronicile Pepperwood
ar putea fi o serie de cărți.
Păi dacă tot se cheamă Cronicile Pepperwood
am presupus c-o să fie mai multe.
Nu știu cum să vă mulțumesc.
- Bine, ne vedem acasă. - Acasă?
- Locuiți împreună? - Da, suntem colegi de apartament.
Da. Nu am salariu prea mare,
dar e o bucurie
să cunosc oameni ca voi.
Voi chiar sunteți prieteni?
Sunteți pregătite să auziți ceva absolut în premieră?
Am ieșit împreună.
Oh, da.
- Cu tot ce trebuie... - Oh, Doamne.
Da, am fost îndrăgostiți și toate cele...
O vreme.
Bine, ne vedem acasă. Da, a fost o nebunie.
Pe curând, fetelor.
Tocmai ai promovat de la indiferentă, la mișto,
la super mișto.
Sper să nu exagerez...
dar asta înseamnă mult pentru mine.
- Haide să mergem la ore. - Să facem o poză cu DJ.
Ce? DJ?
Da, directoarea Jess.
Deși îmi place să încurajez creativitatea,
cred că ar fi mai potrivit directoarea Jess sau directoarea Day...
Hai să nu mai mergem la ore.
Hai să mergem la clubul de teatru și să ne costumăm în bătrâni.
- Nu-i pasă lui DJ. - Ba îi pasă lui DJ.
Îi pasă lui DJ. Adică directoarei îi pasă.
Dar dacă scriem un comentariu despre Pepperwood?
Ești amuzantă.
Da. Dar n-am glumit cu comentariul.
Nu plecați.
Okay. Adică plecați. Mergeți spre stânga.
Arătați-mă cu degetul. Și râdeți puțin.
Okay. Da. Așa.
E clar, am scăpat hățurile din mână.
Fir-ar!
- Nick, trebuie să ajung la școală! - Știu. Și eu.
Abia aștept să văd ce părere au fetele despre cealaltă carte Pepperwood.
Începe cu o scenă foarte grafică în care se descrie nașterea lui.
- Un fel de "Uite cine vorbește", dar sumbru. - Nu, nu, nu, nu, Nick.
Nu vii cu mine la școală.
M-ai făcut să par prea mișto.
Și fetele au povestit la toată școala.
Mi-am pierdut autoritatea.
Aici e biroul meu.
Mă invitaseră și pe mine.
Fetele m-au rugat să fiu deejay la petrecerea lor.
Îmi zic DJ DJ.
Te plac. Nu asta ai vrut?
E un echilibru șubred...
Nu vreau să fiu nașpa, dar aș vrea să mă asculte.
Au idei bune fetele.
Trebuie să rezolv neapărat.
Vezi, despre asta vorbesc.
M-au băgat în grupul care discută
cine are fundul cel mai tare din școală.
- Și cine e? - Asistentul Mike.
Interesant.
Știți ce? Dacă e mereu goală,
mai bine punem un peștișor înăuntru.
Ce dramatic e...
Jeremy mi-a dat sms că a lăsat un cafe-frappe în frigider.
Parc-ar fi în capul meu.
Dar asta înseamnă...
c-a fost la noi în bucătărie în timp ce dormeam.
Vin să te-ajut să-mpachetezi?
Jeremy a rezolvat tot aici.
Păi nu împachetez,
- eram cu Winston. - M-am plictisit, Cece.
Te rog. Sunt disperat.
Frecați ridichea împreună?
Vreau și eu să vin.
Domnule, cred că se spune să "freci menta."
Okay. Jeremy, destul.
Îți mulțumesc foarte mult.
Asta e tot. Mersi.
Mersi, mersi.
- Ai spus ceva? - Jer-Jeremy!
Destul!
Doamne ferește.
Am vrut să am un asistent care să-mi anticipeze dorințele,
ca să nu mă apuc să țip, dar acum tot țip,
pentru că am un asistent care îmi anticipează dorințele,
și mă sufocă!
Serviciul nu e totul.
Du-te... ieși și tu cu o fată.
Sau cu un băiat. Nu știu ce preferințe ai.
Nu te-am citit din punct de vedere sexual.
Dar te rog, Jeremy. Asta-i tot.
- Mulțumesc. - Scuze, domnule.
Furguson.
Hai, băiete.
- Hanorac. Hanorac. - Furgie.
Așa...
Mai ții minte ce bine ne-am distrat?
Foarte bine.
Sau când am purtat cămăși la fel?
Făcute la comandă.
Cel mai bun tată.
Vino aici, Hanorac.
Mai ții minte când ne-am distrat cu maioneză?
Sau când am fost la aeroport și ne sărutam
când decolau avioanele.
- Ce făceați? - Mai ții minte?
- Se mișcă, se duce mai aproape. - Nu, nu, nu. Dacă te duci mai aproape...
- ... venim și noi mai aproape. - Da, venim și noi mai aproape.
Hanorac...
Bună, băiatu'...
Furguson.
- Ce? - Nu știu.
Cineva are carne de crab în buzunar.
- Doamne, e nebună. - Da, aberant...
E complet nebună.
Cum face asta...
Okay...
Trișați!
Okay, e de la o salată
pe care am mâncat-o mai devreme,
cred că mi-a căzut în buzunar...
Cece.
Nu pot să cred ce-ai făcut.
Eu...
Okay.
E ultima dată când mai suntem împreună...
după asta o să plec, și nu vroiam să te părăsească și Furguson.
Doar pentru că nu mai locuiești împreună cu cineva...
nu înseamnă...
că nu mai ții la persoana respectivă.
Pentru că asta de fapt...
înseamnă să fii împreună.
Vino-ncoace.
Winnie. Winnie, Winnie, Winnie, Winnie, Winnie, Winnie!
Oh, Doamne.
A ales.
Ai văzut?
N-a contat crabul.
Furgie a ales.
Te pupăm!
Vino-ncoace, băiete!
Bine, asta este.
E al tău.
Adio, Hanora...
Adio, Furguson.
Da.
Ce ziceți, ar fi mișto sau ciudat
ca Pepperwood să aibă un picior de lemn? Ce ziceți?
Cred că asta l-ar face prea vulnerabil.
Eu nu cred. Eu cred că l-ar face...
Bine. Fără picior de lemn.
Scuzați-mă! Avem ședință...
Nick!
Ce naiba faceți aici?
Oh, a venit DJ!
Treci la mine-n birou. Imediat.
Oh, DJ o să pedepsească pe cineva.
Tu ești cel mai vinovat.
Dar ele au început!
Eu n-am făcut nimic...
Ai avut o întâlnire cu elevii fără supraveghetor.
Ai venit în papuci de casă...
- ... la școală. - Papuci de casă.
Ai parcat pe locul de parcare al femeii de serviciu, Margie.
Și apropo, e furioasă.
- Și nu e deloc micuță. - Nu era marcat.
Iar voi fetelor, ați chiulit pentru Pepperwood!
Și care-i problema, DJ?
Da, ești cam nașpa.
E inacceptabil.
Nu vreau să fiu dușmanul vostru,
dar nici n-am nevoie să fiu prietena voastră.
Așa că timp de o săptămână
nu aveți voie să corespondați cu prietenii voștri din alte țări.
Și nici nu mai aveți voi să lucrați în grădină.
Plus 2 săptămâni suspendare de la cercul de poezie.
Și îi sun și pe părinții voștri.
Spuneți la toată lumea!
Directoarea Day nu mai glumește.
Acum afară.
A, ce repede se mișcă.
Când mi-au făcut poza asta?
În afară de coarnele de drac,
arăți bine în poză, Jess.
Așa e.
Îmi pare rău c-am țipat la tine.
Adevărul e...
ești exact cum eram eu la vârsta ta.
Eram entuziasmat. Munceam 22 de ore pe zi.
Odată am muncit 4 zile fără să beau apă.
Mi-aș fi dorit să vină cineva
să-mi spună că se poate și altfel.
Și-ați fi ascultat?
- Probabil că nu. - La fel și eu.
De fapt acum nici nu vorbiți cu Jeremy.
- Okay, dar cu cine vorbesc? - Cu dumneavoastră tânăr...
care vă spune să profitați de asistentul dumneavoastră
ca să puteți avansa la etajul următor,
și apoi la celălalt, și la următorul,
și la următorul, și la următorul,
- pân-ajungem sus! - Pân-ajungem sus!
Îmi place fața asta a ta, Jeremy.
Să ne păstrăm entuziasmul. Mă duc în birou,
să lucrez la prezentarea pentru McCormick.
Dar mi s-a făcut foame. Hai să comandăm ceva.
Aam comandat deja, domnule.
Arigato.
Haide. Mai scutește-mă...
Da.
Dac-ați venit să vă plângeți despre pedeapsa primită,
nu vă mai răciți gura.
Decizia mea rămâne neschimbată.
Vroiam să vă întrebăm
dacă putem sta cu dumneavoastră la masă.
- Sigur. - Ne pare rău...
că am fost obraznice, doamnă director Day.
Mă bucur s-aud asta.
Dacă vreți o brioșă...
Am una-n plus.
Poftim.
V-am luat un card-cadou la o cafenea.
E în drumul pe care veniți la școală.
Chiar nu trebuia. Mulțumesc. E...
Știm că aveți mulți colegi de apartament,
și că unii dintre ei sunt scriitori de geniu, care lucrează acasă,
creând cărți minunate.
Dar să-și facă singuri cafea...
Dar chiar... că ai nimerit-o.
Vă respectăm la maxim.
Cum ai zis...
"la maxim"?
- Oh, sună bine. - Nick!
Nu sunt de acord...
să te întâlnești cu elevii.
- Ce? - Dar...
mulțumesc pentru ce ai făcut.
Jess, nu știu despre ce vorbești.
"La maxim"?
Știu doar o persoană care zice "la maxim."
- Se spune "maximum." - "Maximum"?
"Maximum."
S-o lăsăm așa.
Vestea bună e că nu mai am blocaj,
și asta doar datorită ție.
Tu mereu mă ajuți, Jess, la maxim.
Crede-mă, corect e "maximum."
- Ce-i aia "um"? - Hai, tu ești scriitorul.
E fără "um."
N-are sens cu um.
Crede-mă tu pe mine.
- Okay... - Mai devreme n-ai zis
"Mulțumesc pentru ce ai făcutUM."
Cred că muream de râs.
Ce-i aia "um"?!
Furguson e trist.
Deci acum zici că exprimă alt sentiment
față de ce am văzut în ultimii 3 ani?
Un tată își cunoaște copilul.
Îi e dor de Gil.
N-aș putea să îi răpesc și plăcerea asta.
Deja i-am "răpit" biluțele.
Așa,
stați să...
"Gil, propun pisicustodie comună."
Sunt mândră de tine.
N-o să ai nevoie de cheia pe care ți-am dat-o.
Ușa mea e mereu deschisă.
Dar n-o să lași ușa deschisă de acum încolo, nu?
O să se-ntoarcă.
Ce naiba?
- Jeremy. - Oh, Doamne.
S-a întors. Dă-mi-l.
Ce caută ăsta la noi?
Să mă prezint. Numele meu e Jeremy.
Sunt asistentul
soțului dumneavoastră și șefului meu, dl. Schmidt.
Tu ești cel care a sunat
și m-a întrebat ce grupă de sânge am?
E foarte meticulos.
Și o să aibă nevoie de grupa tuturor.
- Eu nu-ți zic. - E super ciudat.
Nici vorbă.
Am luat cafea pentru fiecare.
Și le ia fiecare după caricaturile
pe care le-am făcut pe pahar.
Tu ești.
E foarte bună.
Și nu ne cunoșteai...
Cum ai făcut?
- Foarte ciudat. - E foarte bună.
Crezi că mai pleacă?
Nu cred... Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version Synced and corrected by Aaronnmb w