Dumnezeule!
- O, Doamne! - Ce-i?
- Iar gofre? - Auzi zgomotul?
Nu ştiu dacă e de la ţevi, sau de calorifer...
Parcă e oţelărie aici.
Da, ai dreptate. E foarte enervant.
Noapte bună.
Cum poţi să dormi cu zgomotul ăsta? I-auzi!
"Bing-bong", "ding-dong"... parcă sunt la o ceremonie de absolvire la chinezi.
După un timp te obişnuieşti.
E imposibil să mă obişnuiesc cu aşa ceva.
- Mă duc jos în salon. - Nu, Tommy.
Dacă află Perolli că dormim aici în afara programului, o încurcăm.
- Păi nu ajuţi deloc situaţia. - Eu ce-am făcut?
Sforăiai de parcă tăiati butuci.
Ştii, azi radiezi de bunătate!
Nu e vina mea că stăm aici. Dacă te dereanjează, du-te la hotel.
Eu, într-o cameră de hotel cu minibar... Cum s-ar putea încheia povestea?
Şi ce vrei să-ţi fac, să-ţi citesc să adormi?
Pentru numele lui DUmnezeu, de ce nu te duci să dormi la taică-tu, cu copiii?
Da, alt test de abstinenţă...!
Tipul bea trei Martini-uri la ora 11 dimineaţa. Nu.
Am nevoie de linişte şi pace. Am nevoie să cuget.
Trebuie să analizez din toate unghiurile situaţia în care sunt.
Trebuie să-mi dau seama cu adevărat ce vreau să fac,
şi cum vreau s-o fac înainte de a o face, ştii?
E un fel de moment de răscruce
în viaţa mea acum, aşa că...
Eşti pregătită să mergem acasă, puştoaico? Bine.
Laura, mulţumesc că ai stat cu mine în ultimele zile.
Sunt conştient că mai aveai şi altele de făcut.
- Nici o problemă. Mă bucur că se simte bine. - Da, şi eu.
Haide!
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Bine, Keela, noapte bună!
Se face târziu, aşa că eu o să...
De ce nu vii cu noi?
E în regulă, haide!
Vrei să-ţi împrumut crucea mea, să o porţi o vreme, să vezi cum e?
N-am chef.
Îţi cam scăzut proviziile. Se pare că ne vom mai vedea destul de mult.
Nu Ã®n seara asta, amice.
Nu Ã®n seara asta.
Şşşt! Doarme!
Nu ştiu de ce continui să-mi fac rău mie însămi,
familiei, tuturor prietenilor mei...
Cei mami mulţi dintre ei nici nu-mi mai vorbesc.
Ei ştiu că eu mă străduiesc. Chiar eu le spun.
Dar cred că de mult nu mai merit iertarea lor.
Îl mai ştii pe tipul ăla?
- Da. - El e.
- Adică? - Spionul lui Perolli.
Nu cred.
Linişteşte-te.
- Gata. Până aici! - Tom!
Care-i problema ta, tâmpitule?
Dumnezeule mare! Ce naiba ai?
Transmite-i lui Perolli să mă pupe-n fund!
- Ce? - M-ai auzit foarte bine. Şi apropos...
Un bun spion nu se dă de gol, imbecilule.
Îţi făceam semn să-ţi dai jos ochelarii de soare. Dovedeşte lipsă de respect, fraiere!
Scuze, oameni buni!
- Mă ajuţi să mă ridic? - Da, de parcă m-am născut ieri!
Să-i transmiţi mesajul lui Perolli, tâmpitule!
Subtitrare: www.tvsubtitles.net
Traducere şi adaptare: Pisicella
OPERAŢIUNEA DE SALVARE Sezon 2, Episod 7
Ai nevoie de ajutor, Pete?
- Tu cine naiba eşti? - Steve Bowden.
Şi ce naiba faci cu sculele mele?
Era înfundată chiuveta şi m-am gândit să o repar.
Poate ai de gând să-mi spui şi mie
ce cauţi mai exact în bucătăria mea.
Jeannie mi-a dat drumul în casă, fiindcă Peter era la duş.
Mi-a spus să aştept jos până se îmbracă.
- Eşti prieten cu Peter? - E partenerul meu.
- Nu v-a spus că vin? - Nici vorbă.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
E multă confuzie pe aici în ultima vreme.
Nu eşti primul necunoscut de care m-am împiedicat în propria casă.
Înţeleg perfect, domnule Reilly.
- Spune-mi Jerry. - Jerry.
- Cum merge? - Cred că am terminat. Ia să vedem.
Super. Merge brici.
- Îţi fac o cafea? - Am făcut deja.
Ai făcut deja. Nu prea pierzi timpul.
Viaţa-i scurtă, Jer.
Asta e atitudinea perfectă pentru afacerea voastră.
- Afacere? - Cea în care eşti partener cu fiulmeu.
I-am spus că, dacă va deveni pompier,
trebuie să mai facă şi altceva pe lângă,
fiindcă doar inhalarea de fum nu aduce bani serioşi.
Deci ce fel de afacere aveţi?
- Restaurant, bar, discotecă? - Păi...
Ştiu, e strict secret.
- Bună! - Bună!
Ai vaselină pe unghii.
Thank you, Ann.
- Kenny? - Sondra!
Nu-mi vine să cred că ne-am întâlnit.
- Ce şanse erau să se întâmple asta? - Foarte mici, zic eu.
Se pare că nu erau chiar aşa mici.
Cum îţi merge?
Îmi merge bine.
Ca să fiu sincer, întârzii la muncă.
- Dar tu ce faci? - Binişor.
Am cam ieşit dintr-o relaţie eşuată.
Tipul e actor de telenovele. Bărbaţii frumoşi sunt extrem de pretenţioşi.
- Da, am auzit. - Iar nevastă-sa... o adevărată pacoste.
- Foarte posesivă. - Ce nenorocită!
Mie-mi spui...
Dar pe de o parte, era mişto aşa...
Nevastă-sa chiar a angajat un detectiv particular
să ne urmărească la motelul de doi bani la care mergeam.
Ne-a fotografiat chiar în timpul "acţiunii".
- Tu ce mai faci? - Nimic nou.
Munca - muncă... Am vândut casa şi aştept să cumpăr alta,
dar avocaţii nevesti-mii mă cam ţin în şah deocamdată.
- Încerc să rezolv... - Nu la asta mă refeream.
- Adică? - Te vezi cu cineva?
- Eu? A, da, da. - Pe bune?
Normal. E minunată. Linda e minunată.
- Linda e super. - Linda, zici? Cum arată?
Păi ştii tu... ca o femeie.
Are un păr castaniu lung, minunat...
Are cam 1,70 m, vreo 52 kg...
Lucrează pe Wall Street, ştii tu... la bursă.
- Eşti fericit? - De nu se poate!
Linda e minunată, frumoasă, deşteaptă,
sexy, talentată şi generoasă.
- Puţin cam posesivă, totuşi.
Hei! Alo! Ai surzit?
Ce? Chestia asta? O am de la un amic care conduce o firmă de supraveghere.
Ca să ştii şi tu, comunic direct
cu tipul de jos, de la recepţie.
În caz că Janet va încerca să dea buzna aici.
Connor, vrei te rog să încetezi?
Abia a luat o pastilă. Nu ţipa la el, grăsanule.
Nu ţip, dar vreau puţină linişte şi pace pe aici.
Mai bine ai ajuta copiii la lecţii,
în loc să bântui pe aici şi să te "prângi"?
Se spune "plângi"! P-l-â-n-g-i!
Iar s-a stricat computerul ăla idiot! N-o să termin eseul ăla în veci!
Cred că avem o breşă de securitate. Trebuie să cobor.
- Cum ai putut urca până aici? - Tipul de la recepţie mă cunoaşte.
- Trebuie să am o discuţie cu el. - Mai ţii minte ce te-am rugat?
- Da. Era faza cu grenadele? - Nu, cu pastielle.
- A, da, aşa-i. Vicodin. - Cine ţi-a cerut grenade?
Nimeni. O să mă asigur că Miami Mike ia legătura cu tine.
- Bine. - Pa!
Salut!
Nu-i cazul să vă entuziasmaţi aşa toţi. Sunt doar tatăl vostru.
Super.
Salut.
- Asta ce vrea să însemne? - E timpul pentru o gustărică.
Haideţi! Sus, sus, afară!
Care-i treaba?
puştiule, ştii că încerc să te ajut cât de mult pot.
- Îi iubesc pe copiii ăştia la fel de mult ca tine.
Hai să-ţi dau nişte bani, să te ajut să vă mutaţi undeva.
Tată. ţi-am spus: mai am nevoie de vreo 2 săptămâni, să-mi aranjez ploile.
Am nevoie de 10 zile, bine?
Fie, cred că voi supravieţui. Dar dacă mor, mă ai pe conştiinţă!
- Dar situaţia pare în regulă, nu? - Merge..
Jenny e bazată la matematică.
Asiaticii... Înţelegi tu.
Să vedem cum va fi cu gramatica.
Ai grijă ca Teddy să se ocupe de siguranţa acestui loc,
pentru că dacă Janet află că sunt aici copiii, vom avea mari probleme..
Da, da.
Mai nou bei toată ziua?
Am 82 de ani, sunt pensionar,
şi am o soţie nouă şi mai tânără,
care e nu numai bogată, ci îi place să facem sex măcar de 3 ori pe săptămână.
Nu beau, puştiule. Închin în sănătatea ei!
- Vai, ce drăguţ... - Pentru mine chiar e.
S-a spălat pe dinţi?
Bine. Auzi, mamă, trebuie să închid.
Da. Da, şi eu te iubesc. Şi spune-i şi ei că o iubesc.
Bine. pa.
- Totul în regulă? - Da.
Se simte bine.
- Nu ai prea dormit azi-noapte. - Îmi făceam griji pentru ea.
Şi eu îmi fac griji pentru tine. Putem sta de vorbă mai târziu?
Nu. Mai târziu vom sta la o masă, vom lua cina,
şi ne vom preface că am scăpat deoarece Keela se simte bine.
Dar nu e vorba doar despre Keela. N-ai scos nici un cuvânt despre cealaltă problemă,
şi nu te preface că nu ştii la ce mă refer.
Nu mai am nici o pastilă în casă.
- Nici măcar vitaminele lui Keela. - Foarte bine. Mă bucur.
Dar trebuie să discuţi cu cineva despre asta.
Dacă nu cu mine... e în regulă. Înţeleg. Dar măcar cu altcineva.
Da. Bine.
M-a luat complet pe nepregătite. M-a întrebat dacă mă văd cu cineva.
- Şi? - Am încercat să te sun prin staţie.
Fir-ar... Ce vă tot spun eu?
Să vă imaginaţi că sunt la baie, şi atunci ce trebuie să faceţi?
- Să te sunăm pe mobil, ştiu, ştiu... - Exact.
- Nu e ceva învăţat. - E un dar, ştiu!
- Dumnezeule! Şi? - Am minţit cu graţia unui bivol.
- Te-a crezut? - Am stabilit un standard mult prea ridicat.
Ce i-ai zis?
I-am descris o iubită imaginară, cea mai uluitoare femeie de pe planetă.
- Genul de femeie care nu s-ar uita în veci la mine. - Uite că Sondra s-a uitat.
Cunoşti expresia "o dată în viaţă"?
- Deci pâă la urmă te-a crezut? - E greu de spus.
I-a plăcut să mă vadă cum mă chinui.
Bineînţeles că acum vrea să mă vadă cu iubita mea imaginară.
- Sunt un om mort. - Nu neapărat.
Exact pentru situaţii de-astea a inventat Dumnezeu curvele.
- Nu m-am gândit nici un moment la curve. - Ştiu.
Tony de la unitatea 69 ştie un site pe care intri,
alegi o tipă, dai click şi gata...
După 45 de minute te trezeşti cu ea în faţa uşii.
- Cam costă nişte verzişori, dar.. - Ştii, chiar e un dar.
Da, de la Dumnezeu sau de la Satana.
Asta-i problema cu darurile. Dacă nu sunt semnate, nu ştii de unde vin.
Hai, trebuie să plecăm. Ia staţia.
uită-te la mine! Rămâi unde eşti!
Poftim!
- Respiră? - I-am făcut respiraţie gură la gură.
Mi s-a părut că îi simt pulsul.
- Care e cel mai apropiat spital? - "St. Ann", cred.
- E destul de aproape. Ar trebui să se facă bine. - Da.
- Tommy... - Ce e?
Ce e?
Buzele puştiului... au rămas pe buzele tale.
Şi pe buza de jos.
Acum e bine.
Urcaţi. Să mergem!
- Salut! - Salut!
- Care-i treaba? - A fost o situaţie nasoală, aşa-i?
Da. N-am văzut mai rău de atât.
Tommy, aş vrea să vorbesc puţin cu tine.
E vorba de pastile.
Frankie, uite... n-am...
Nu trebuie să spui nimic.
Lucrurile mi-au cam scăpat de sub control în ultima vreme.
Trebuie să las pastilele.
Da, da...
Dacă într-adevăr simţi că îţi scapă de sub control, ar trebui să laşi pastilele.
Fiică-mea a înghiţit una.
De aceea a fost la spital. I-au făcut spălături gastrice,
şi au mai ţinut-o sub observaţie. - La naiba! Se simte bine?
Da, va fi bine. Dar nu ştiu dacă pot spune la fel şi despre mine.
Pastilele mi-au dat dependenţă. E mult mai greu de învins decât am crezut.
Ştii ceva?
Cel mai bine...
e să arunci restul pastilelor. - Deja le-am aruncat.
A, bun atunci. E bine aşa.
- Ai verificat şi pe acasă? În maşină? - Da, am aruncat totul.
- Bun aşa. - De fapt, eu speram
să mă duci şi pe mine la întrunirile alea.
- "Dependenţi de narcotice Anonimi" (N.A.) - Da.
Ştii, în multe din locurile unde merg eu la A.A. se ţin întruniri şi pentru N.A.
- Ţi-ai verificat dulapul, să fii sigur că... - Le-am aruncat pe toate.
Le-ai aruncat pe toate. Bine.
Ştii... m-ar ajuta mult să meargă un prieten cu mine.
La N.A.? Când te gândeşti să te duci?
Cât mai repede. Mâine dimineaţă?
La naiba, mâine nu pot. I-am promis noului meu frate vitreg că facem ceva.
Dar vorbeşte cu Garrity. Probabil el ar merge cu tine.
Da, da. E bine. Poate fac aşa. Merci.
Uite, dacă voi fi sponsorul tău,
ar fi un moment bun să afli de pasul al 13-lea.
- Credeam că sunt doar 12 paşi. - Nu mai e aşa.
Un tip a inventat un pas nou. Se numeşte pasul al 13-lea.
E pasul decisiv.
Trebuie să-mi dai numărul de telefon al furnizorului tău de pastile.
Eu iau legătura cu el şi mă asigur că
nu va mai lua legătura cu tine pe viitor,
în caz că îţi vine în minte să...
- Astfel impiedici orice impuls. - Da, da.
- Mă rog, e posibil să fie plecată din oraş, dar... - E o femeie?
- Da. - Super. Adică nu e super. Mă rog, înţelegi tu...
Da. Dacă tu crezi că mă ajută...
De asta au inventat pasul ăsta, ştii?
Aşa... Către recuperare!
- Ce e? - Penisul meu.
- Uită că am întrebat. - Nu, vorbesc serios. Ascultă!
Am deja pe conştiinţă 2 gagici moarte.
Nez şi Heather. Parcă aş fi blestemat.
De parcă scula mea ar fi armă de distrugere în masă.
În primul rând, penisul tău nu e o armă de distrugere în masă,
fiindcă dacă ar fi, te-aş venera profund, şi nu e cazul.
Ai înţeles? Dar aici avem de fapt 2 probleme, Sean.
Prima se referă la faptul că ai foarte puţină materie cenuşie
rătăcită pe undeva prin cap... fără supărare!
- Nu mă supăr. - Iar a doua se referă la tipele cu care ieşi,
şi care, după mine, ar trebui îngropate, iar deasupra turnat strat de asfalt.
Şi eventual construit apoi un loc de joacă pentru copiii săraci.
- Haide, Lou, eu vorbeam serios. - Uite ce e... Ai avut o perioadă ghinionistă.
Nu poţi controla norocul. Important e să îţi revii şi să mergi mai departe.
- Deci penisul meu nu are nici o problemă? - Penisul tău e în regulă.
- Nu sunt blestemat? - Nu eşti.
- Mulţumesc, frate. Exact asta aveam nevoie să aud. - Bine.
- Acum fugi la atac! - La atac!
- Ar mai fi ceva. - Ce?
- Nu te apropia de nepoatele mele! - Bine, bine.
- Vreau să ştiu ce a spus Jimmy. - Dispari!
Am fost soţia lui, iar el soţul meu. Am dreptul să ştiu ce ţi-a spus.
- Ai dreptul să dispari! - Gura, nemernicule! Ştii ce?
Eşti mai mult decât un nemernic. Eşti şeful nemernicilor.
Ar trebui să-ţi fie ruşine pentru ce mi-ai făcut mie,
lui Damien, lui Jimmy.. Şi ştii ceva?
O să ţip din toţi rănunchii, ca să iasă toţi afară
şi să ne vadă împreună. Ce zici de asta?
Că nimănui nu-i pasă. Ai înţeles?
Ca şi cu 11 Septembrie. Toţi au mers mai departe.
Pentru prima oară în relaţia asta, nu trăiesc în minciună,
aşa că ţipă până nu mai poţi, că nu-i pasă nimănui. - Zău?
- Zău.
Doar atât poţi?
Bună, Sheil!
- Bună. - E timpul să mergi mai departe, iubito.
Am mers mai departe. Pajişti mai verzi, amice.
Pajişti verzi de nu se poate.
Îi doresc baftă tipului. Va avea nevoie.
- Ba nu. Şi e tipă. - Ce-ai zis?
Sheil! Mai bea ceva, scârbă!
Mă duc să iau o cafea.
- Mai vrei cafea, Tom? - Da, ar fi super. Mulţumesc.
Arsurile sunt destul de grave. Are gura...
Ştiu.
Ştiu ce vrei să zici.
Nu ştiu de ce.
Super. Nu primim răspunsuri. Totul e un mister, nu?
Aceeaşi vrăjeală pe care ne-au spus-o 12 ani măicuţele şi preoţii la Şcoala Catolică.
- Ascultă, Tommy... - Nu, tu ascultă la mine!
Nu ştiu ce cauţi aici, dacă cumva mă bântui sau ce faci tu.
Nici măcar nu şitu dacă e real.
Dar nu cred în Tine, şi nici în Taică-Tu.
El mi l-a luat pe Jimmy, pe Patty Brown, pe Timmy Higgins...pe toţi cei 343 de pompieri.
Sper că Taică-Tu se distrează bine cu ei.
Îmi pare rău.
- Vrei să supravieţuiască puştiul? - Tu ce crezi?
Am să văd ce pot face.
- Vreau să-şi poată folosi mâinile. - Am să văd ce pot face.
Dacă reuşesc să o rezolv,
vei crede în Mine şi în Tatăl Meu?
Vei crede că are un plan?
O să încerc.
Îţi trezeşte amintiri, Mick?
Da. Îmi amintesc ce tare te încingi cu gulerul ăla.
N-are vreunul din voi nevoie de un coleg de cameră? Nu pot locui la infinit în garnizoană.
De ce nu te duci la tata, să stai cu copiii?
Nu, are deja multe pe cap.
Aş vrea să te ajut, Tom, dar Donna deja a strâmbat din nas.
Nu te uita la mine. Weekend-ul ăsta vin copiii.
De ce nu vorbeşti cu Murph? Poate te bagă în casa parohială.
Da, biserica e locul cel mai indicat.
O să mă întind pe o băncuţă şi aştept să se prăbuşească pereţii.
- Ora mesei, domnilor. - Ia te uită, părinte! Super!
- Mulţumesc, părinte, sunt hămesit. - De câte ori să repet? Spune-mi Liam.
Mulţumesc, Liam. Super, mulţumesc.
- Părinte Murphy, acum putem juca fotbal? - O clipă, Rickey.
Vreau să-ţi prezint câţiva prieteni noi.
Ei sunt Johnny şi Tommy, fraţii mei vitregi.
El e Mickey, vărul meu vitreg, dacă există acest termen.
- Încântat de cunoştinţă. - Asemenea.
Rickey este cel mai evlavios băiat de altar.
- Într-o zi va fi un bun preot. - Veniţi, părinte?
Mă cheamă datoria. Poftă bună! Hamburgerii ăstia sunt vedeta oricărui picnic.
Mulţumim, părinte.
Hamburgerii ăştia sunt incredibili. Tu nu mănânci?
Nu, mi-a dispărut pofta de mâncare.
Zău? Tu ai de pierdut.
De ce îl mănânci tu pe tot?
Nu ştiu ce să zic, frate.
Nu mă simt confortabil, ştii? Nu sunt genul care să-şi deschidă sufletul.
Ce naiba e cu tine? Ia uite ce diversitate de gagici.
Nici nu ai clipit. Despre ce vorbeşti, Sean?
Nu ai observat toate gagicile care mişună pe aici?
- Dumnezeule, chiar că ai nevoie de ajutor! - Îmi pare rău, prietene,
dar pe primul plan a trecut dependenţa asta
pe care încerc să o rezolv. - Ăsta e un motiv în plus să o rezolvi.
uite, eu dau o tură pe aici. Fii puternic, frate!
Ce zici de tipul ăsta, Murph?
Jumate din copiii ăştia nu au casă, nu au nici un model în viaţă...
Iar el face asta în fiecare sâmbătă, dacă îi permite vremea.
Super tare tipul.
Dacă nu alegeau fosila aia ca Papă, eu aş fi votat pentru Murph.
Foarte bine!
- Se instaurează iar prohibiţia? - Ce, te deranjează că beau?
- Puţin. - O arunc.
Dumnezeule!
- Ia uite! - La naiba!
- Cine e? - Nu ştiu.
- Dumnezeule! - Sfinte Sisoie!
Fumează. Poate ar trebui să vorbesc cu ea.
- Haide. - Eu am prioritate.
- De ce ai prioritate? - Am armă.
Zău? Bună, ce faci?
- Eu sunt Tommy, el e fratele meu mai mic, Johnny. - Bună. Bună.
- Bună. Eu sunt Mariel. - Bună, Mariel, ce faci?
- Mă bucur de ziua asta. - E frumos aici, nu?
- E incredibil. - Cred că e minunat ce face Murph cu copiii ăştia.
Nu au casă, nu au modele de urmat, iar în fiecare sâmbătă,
în funcţie de vreme, el vine aici,
influenţând vieţile acestor copii.
- Cred că e minunat. - Da, e remarcabil.
Da, aşa e. Ziceai că te numeşti Tommy?
- Da. Tommy. - Bravo, văd că aţi cunoscut-o deja pe sora noastră.
- Ce? - De fapt e sora mea.
- Şi sora voastră vitregă. - Deci suntem rude?
- Suntem rude? - Da.
Super. Minunat.
Ce viciu ai?
Am venit la N.A.
Am ieşit puţin să iau aer. Tu?
- La fel. Vin de trei ani. - Încă un an şi îţi dau diplomă.
- E prima întrunire pentru tine? - Nu.
- Vin de ani de zile. - Coca?
Nu, merci, nu mi-e sete.
Atunci ce drog te-a adus aici?
A, te refereai la... Eu am fumat iarbă.
- Pe bune? - Da. Am fumat tone întregi.
Îmi amintesc că eram odată pe o alee şi fumam...
şi deodată am avut o revelaţie...
că iarba asta e o porcărie.
Pot să mă fac bine. Şi exact asta intenţionez să fac.
- Mulţumim. - Mai avem timp pentru încă o persoană.
Domnul din spate?
Cred că toţi ceilalţi au luat cuvântul.
Nu prea cred.
Bună, sunt din nou Tommy, prietenul lui Franco.
Ştiu că te-am sunat deja de vreo două ori,
dar se simte cu adevărat rău. Sper să mă suni cât de repede poţi.
Ţi-am lăsat numărul în mesajul anterior. Mulţumesc.
Alo?
- Bună, tati. - Bună, scumpo, ce faci?
Dna Ng ne-a dus în parc, dar e mai bine cu tine.
Mi-e dor de tine, tati. Şi de mami.
Şi mie de tine, scumpo. Ne vedem în curând, da?
Vii diseară să mă înveleşti?
Scumpo, aş da orice să pot face asta, dar tati trebuie să muncească.
Mami nu se ducea niciodată la muncă.
Stătea cu noi toată ziua.
Ştiu. Mămicile şi tăticii au job-uri diferite, scumpo.
- Aşa merg lucrurile. - Nu mi-ai lipsi atât dacă ar fi mama aici.
Scumpo, trebuie să închid. Dar ne vedem mâine, promit.
- Mereu promiţi. - Nu, nu. De data asta e diferit.
Vorbesc serios. Vin mâine, bine?
Katy?
Salut.
- Salut. Ce faci? - Salut.
Nu prea multe. Auzi...
- Poţi să ţii un secret? - Nu prea.
Dumnezeule, nu puteai să zici da?
Păi atunci aş fi minţit, şi nu mă prea pricep nici la asta.
Dumnezeule, Mike, acum m-ai băgat de tot în ceaţă.
- Am nişte chestii tari să-ţi spun. - Păi hai, spune-mi.
Franco are o problemă cu narcoticele. A devenit dependent de Vicodin-ul pe care îl lua pentru umăr.
- La naiba. Chiar că e tare. - Ştiu.
- Se va face bine? - A, da, se face bine.
Dar nu asta era partea tare. M-a rugat să merg cu el la o întrunire.
- Aşa că m-am dus, pentru susţinere. - Frumos din partea ta.
Da, aşa m-am gândit şi eu. În fine.. acolo, la întrunire,
e plin de gagici de toate tipurile, frate.
- Ei na... - Da! De toate: escorte,
foste escorte, modele, actriţe... - Super!
Şi cel mai tare era că toate erau complet vulnerabile, ca nişte mămăligi.
Dar genul de mămăligă cu care poţi face sex.
Nu ştiam că există şi tipul ăsta de mămăligă.
- Ai agăţat-o pe vreuna? - Da, şi am şi numărul ei, ca dovadă.
- Nu se poate. Trebuie să mă iei şi pe mine data viitoare. - Îmi place cum gândeşti.
E întrunire vineri seară. O să vină o gramadă
de drogate noi. Te bagi? - Ba bine că nu!
- Salut. - Salut. Ce faci?
- Ţi-ai uitat ochelarii în parc. - Da?
Merci.
Ai bătut drumul până aici doar ca să-mi aduci ochelarii?
- Nu chiar. - Ce se întâmplă?
Părintele Murphy.
Super băiat, nu? Ai văzut-o pe soră-sa?
O, Doamne! E în top 10.
Din toate timpurile.
Doamne! Frate-tu deja m-a sunat.
Voia să ştie care e poziţia Bisericii în legătură cu relaţiile dintre fraţii vitregi.
Ce nenorocit!
Care e poziţia Bisericii,
aşa... de curiozitate? - O, Doamne! Nu ştiu, Tom.
Nu mai sunt duhovnicul tău. Întreabă-ţi noul amic... părintele Murphy.
- Ce, eşti gelos? - Ascultă, am mai văzut porcării de-astea.
Ai văzut cum stătea puştiul ăla lipit de el? Ia gândeşte-te, Tom.
- Dumnezeule, Mick! - Din cauza porcăriilor de genul ăsta am plecat din Biserică.
Mick, jucau baseball!
Linişteşte-te, frate.
Asta simt şi asta văd.
Dacă preferi partea întunecată, fie.
Sună-mă când se aprinde lumina, bine?
Cred că exagerezi.
Nu am petrecut suficient timp cu el.
Mereu munceam, încercând să strâng bani pentru zile negre.
Poate pentru o călătorie la Disneyland.
Sau în China.
Şi el a avut aceeaşi reacţie.
- Ai copii, Tommy? - Trei.
Petreci mult timp cu ei?
Suficient cât să ştiu că nici unul nu vrea să meargă în China.
Vreodată.
Trebuie să petreci timp cu ei, Tommy.
Bucură-te de ei cât mai poţi.
În regulă. Ne vedem mâine?
O, da!
La naiba! Nu din nou, Jeanie!
O, Doamne!
o, Doamne! O, Doamne, da!
Da! Da! Îţi place?
Da! O, da!
Cine-i "tăticul" tău, scârbă? Tu eşti "tăticul"!
Haide, "tăticule", bagă mare, "tăticule"!
Bună dimineaţa, Jerry. Te-ai trezit devreme.
Pot să fac nişte cafea?
Bună, tată.
Mama s-a trezit?
Jerry, am bilete la meciul Mets de azi.
Mă gândeam că poate noi trei...
Am trăit în casa asta 40 de ani.
Nu m-am gândit niciodată să o vând.
Aici ai crescut.
Jucai mingea în curtea din spate.
Credeam că suntem o familie obişnuită.
toate au fost şterse de sunetele... - Tăticule...
Să nu-mi mai spui niciodată "tăticule"!
Niciodată!
În timp ce maică-ta dormea în camera de vis-a-vis?
Eu şi Steve ne iubim.
Ne exprimăm iubirea ca oricine altcineva.
Nu chiar oricine.
Abia mă pot uita la tine.
Sentimentul e reciproc.
Ia te uită, toţi băieţii mei s-au trezit şi aşteaptă micul dejun.
Cine vrea clătite?
- Eu trebuie să plec, scumpo. - Bine, Bud.
Fă şi nişte cumpărături dacă tot ieşi.
Mi-ai spus că tu eşti bărbatul.
Da.
Salut, sunt Mike. Miami Mike.
- Mă bucur că ai sunat. Ai ceva pentru mine? - Da.
- Ne întâlnim la colţul de la... - Stai puţin, să iau un pix.
Stai aşa. Gata.
- Unde e tata? - Vine şi el.
Imediat.
Ascultă... Am nevoie de pastilele alea.
Mă doare mâna. Trebuie să pot munci, ca să salvez oameni.
Eşti un bărbat adevărat, Tommy.
- Eşti un adevărat erou. - Zău?
Da!
Hai la o plimbare.
- Ce faci? - Mai vedem noi cine e bărbat, amice.
John Lennon, James Dean... ei erau pe faţă.
RFK, JFK, Jimi Hendrix... Ăştia se explică, ştii?
Ce naiba faci, Tommy?
- Vreau să opreşti imediat! - De ce? Îl am pe Dumnezeu copilot.
Mă rog, pe aproape. Vreau să-l salvezi pe puştiul în comă.
Acum să te văd ce curajos eşti, amice.
Ce fătălău!
Aş dori plăcintă cu crab,
stridii, o salată Caesar fără anşoa,
- Şi ca aperitiv? - Rulouri "surf and turf".
Fillet-ul să fie potrivit. Aduceţi-mi vă rog şi lista de vinuri.
Mă mulţumesc cu pâinea şi aş mai vrea nişte apă,
dacă mai ai timp. Mulţumesc.
Ştii, trebuie să-ţi spun
că situaţia asta e nouă pentru mine.
Ştii... eu nu sunt genul ăsta.
Cunosc sentimentul.
- Iar tu... - Ce-i cu mine?
Nu ştiu. Vreau să fiu sincer cu tine. Mă aşteptam să fii o persoană...
puţin mai... ştii tu... uşuratică.
Stai liniştit. Ajungem şi acolo.
Nu, oricât d emult mi-aş dori,
nu cred că voi avea nevoie de
respectivul domeniu de expertiză din partea ta.
De fapt mă întrebam dacă te-ai gândit vreodată să accepţi... plată în rate.
- Nici o şansă. - Bine.
Deci vrei să te răzbuni?
Nu, vreau să creadă că am o relaţie.
I se aprind călcâiele dacă eşti cu altcineva?
Da. Cam asta-i ideea.
E sexy.
- E aici? - E peste drum.
- Are vizibilitate bună? - O văd şi dacă clipeşte.
Să sperăm că nu clipeşte chiar acum.
Suficient de uşuratic?
O, da! Da! Foarte uşuratic.
Mulţumesc!
Îţi face deja semn?
Să vezi şi să nu crezi!
Eu mă duc la toaletă, vă las câteva minute.
Bine. Mulţumesc.
Dacă încerci să pleci fără să achiţi nota, am să te găsesc şi îţi tai boaşele.
Corect.
Nu pot sta mult, că s-a dus puţin până la toaletă...
Sună-mă mâine.
La naiba!
Bună. Bună.
- Doarme? - Întreabă de tine.
Cum a fost întrunirea de zilele trecute? N-ai spus nimic.
De fapt nu prea ai vorbit despre nimic în ultima vreme.
Da, sunt obosit. Nu am chef de vorbit.
- Scuză-mă. - Ştii,
tocmai pentru că nu ai vorbit ai ajuns în situaţia asta.
Ce vrei să-ţi spun, Laura? Că nu pot dormi noaptea?
Că mă trezesc uitându-mă în vitrinele farmaciilor?
Că uneori văd pastiluţe albe dansând în cerc în jurul capului?
uită-te la mine, Laura... Sunt în stare să fac atâtea la muncă,
în ring, la sală... Iar nişte pastiluţe albe m-au răpus...
- Ce s-a întâmplat? - Face parte din simptome, iubito.
Se întâmplă cam de 2 ori pe zi.
nu reuşesc să înţeleg.
Nu înţeleg cum faptul că aproape mi-am pierdut fetiţa
nu e suficient să alunge totul.
Tati!
- Bună, tati. - Bună, scumpo.
Nu trebuia să dormi? Întinde-te.
- Întinde-te, scumpo. - Întinde-te şi tu lângă mine.
- Tati nu poate dormi în noaptea asta. - De ce?
- Mi-e frică. - Întinde-te. Te păzesc eu.
- Friptură cu îngheţată? - E ultima mea descoperire: "fripţată".
Le-am oferit reţeta celor de la "Ben & Jerry", dar au refuzat-o.
Unii oameni nu au pic de viziune.
- Te-ai întâlnit cu Miami Mike? - Nu.
Am hotărât că am lucruri mai importante de făcut.
- Cu alte cuvinte, nu ai cumpărat pastile. - Nu.
Te aşteaptă o noapte lungă.