Cred că am văzut un poliţist.
Trebuie să îi reţinem.
Domnule, afară.
Nimeni să nu mişte!
Vino încoace. Vino încoace.
Opreşte-te!
Nu mişca.
Doamne, e aşa de bună.
E ca şi cum s-ar dizolva acum.
De parcă mi se topeşte pe limbă.
Poftim.
Nu, e toată pentru tine.
Lăsaţi-mă să vă debarasez de acestea.
De fapt,
cred că încă mai "lucrează" la asta.
Da? Încă mai "lucrezi" la asta?
Da...
Da, încă mai "lucrez" la asta.
Îţi aminteşti?
Da.
Ştii câte belele am avut
că te lăsam să zaci acolo în fiecare zi câte trei ore
la o singură cană de cafea?
Încă "lucram" la asta.
Şi avându-te pe tine drept privelişte,
cine ar dori să plece?
Te pot privi toată noaptea.
Toată noaptea.
Te simţi bine?
Da.
A, doar... simt furnicături.
Este ciudat.
Vă pot ajuta?
Mă duc la toaletă.
Dacă nu mă întorc în zece minute...
Voi trimite "dulăii".
Doamne.
E atât de frumos aici.
Sunt sigură că şi baia e frumoasă.
Poftă bună.
Îmi cer scuze.
VÄƒ aduc nota de platÄƒ.
Nu ne oferiÅ£i un meniu cu deserturi?
Echipa cinci este încă la acţiunea de la motel.
Puteţi să mai staţi până se întorc ei?
Da, nicio problemă.
Băieţi, aţi înţeles?
Am înţeles.
Shelly, voi întârzia diseară.
Pot să le spun "noapte bună" fetelor?
Soph, da, am puţină treabă...
Da.
Bine, păstrează-mi şi mie.
E în regulă, mulţumesc.
Da, trebuie să amânăm întâlnirea de diseară.
Îmi pare rău.
Alo?
Bună, Lou. Îmi cer scuze, amice.
S-ar putea să fiu puţin reţinut la muncă.
Nu-i nimic, măcar ai sunat.
Trebuie să...
Da, trebuie să...
Într-acolo. Aceasta este uşa.
Dră? Vă simţit bine, dră?
Nu-mi spune... Mamă, trebuie să plec.
Trebuie să plec, vreau să plec acasă.
Prietena ta are nevoie de ajutor în baie.
După aceea, plătiţi şi plecaţi.
Nu-i spune mamei. Nu-i spune mamei.
- Trebuie să plec. - Pe aici.
Trebuie să ies de aici.
Laura?
- Trebuie să plec. - Laura.
Nu-i nimic, iubito, vino încoace.
Îmi pare rău.
Nu e nimic.
Mai ai nevoie la baie
- sau ai terminat? - Nu...
Mă descurc.
Bine.
Ştii ce? Hai să mergem.
Ce, fără să plătim?
Adică după ce au fost atât de drăguţi cu noi?
Asta e latura ta de "băiat rău"?
Îmi cam place.
Noaptea e încă la început.
Nu ai văzut încă nimic.
- Următorul? - Următorul.
Să mergem.
Cât mai avem pe cardul de credit?
Nu chiar atât de mult.
Tipul a dublat preţul.
Am putea să ne uităm şi la altul.
Nu.
Glumeşti? Nu, nu asta e ideea.
Nu ştiu...
Lo, ascultă.
Ţi-am dat cuvântul şi îl voi respecta.
Cred că nu trebuia să umfle preţul.
Nu, nu trebuia să umfle preţul.
Mai ales astăzi.
De ce nu te duci să vorbeşti cu el?
Bună.
Scuză-mă.
Vreau să cumpăr un ceas.
Îmi poţi arăta ce aveţi cu...
Îmi cer scuze, am uitat cum li se zice.
Numerale romane. Nu...merale romane.
Ceva...
care să nu sară prea rău în ochi.
Poate...
Mi-l arăţi pe ăsta?
Ce e asta, ce asta? E o perlă?
Cam cât aţi vrea să daţi pe el?
Cum...
Hei!
Opreşte-te!
Nu mişca!
Nu mişca.
Sună la 911.
Domnule?
Dle, lăsaţi arma.
Nu, nu şi acum.
Nu şi acum.
Este a patra oară luna aceasta
şi nu mai suport!
Suntem jefuiţi.
Ajutor!
Las-o jos.
Am zis să laşi arma!
Fă cum îţi spune.
Dă-i drumul.
Nu mă obliga să fac asta.
Dă-i drumul.
Nu vreau să-ţi rănesc soţia.
Dacă vor bani, dă-le banii.
Nu mai avem timp.
Aruncă arma şi lasă-ne să plecăm.
Bine, fiule,
o las jos.
Dă-i drumul.
Lo, ia arma.
Ia arma.
Dă-i drumul, fiule. Te rog, fiule, dă-i drumul.
Te rog.
Te rog, fiule, dă-i drumul. Te rog.
Ştii,
nici tu nu mai ai timp.
Ce vei face cu ce ţi-a rămas?
Flashpoint Sezonul 2 Episodul 12
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
www.subpedia.ro Comentarii pe www.tvblog.ro
Echipa unu, apel de urgenţă.
Echipaţi-vă, băieţi, s-au tras focuri.
Jaf pe Church la nr. 2110.
Un bărbat şi o femeie.
Subiecţii reprezintă un risc ridicat
şi sunt sub influenţa stupefiantelor.
Winnie, să vedem dacă mai există şi alte incidente în zonă.
Recepţionat, şefule.
Bine, următorul.
Lo, mai eşti cu mine?
Laura?
Da.
Absolut.
Inspectore.
Care este situaţia?
Suspecţii au fugit într-un sedan auriu, au un Magnum de calibrul 357
şi am lansat o alertă.
- Arma e a lor? - Nu, e a proprietarului magazinului.
Calibrul 357? Oamenii din zilele noastre...
Au zis că au fost jefuiţi de trei ori în ultima lună.
Bine.
Bine, băieţi?
Subiecţii au fugit de la locul faptei şi sunt înarmaţi.
Trebuie să rămâneţi în urmărire.
Avem un apel de urgenţă pentru un sedan auriu.
Repet, apel de urgenţă pentru un sedan auriu.
Recepţionat.
Sunt pe aproape.
Poate va fi nevoie să îi reţinem în mişcare.
I-ai identificat?
Nu. În magazin nu sunt camere de supraveghere.
Eddie, vezi ce afli despre dl şi dna "calibrul 357", bine?
Parker.
Şefule, nu s-au mai primit rapoarte din zonă.
Doar o notă neplătită la restaurant,
dar suspecţii se potrivesc descrierii.
Un chelner e la telefon, dacă vrei să vorbeşti cu el.
Bine. Mulţumesc, Winnie.
Îi fac legătura.
Sunt sergentul Greg Parker,
sunt de la Unitatea de Răspuns Strategic a Poliţiei.
Ce-mi poţi spune despre aceşti oameni?
Au cam 20- 30 de ani, aş spune.
Îţi aminteşti cum erau îmbrăcaţi?
Da, ea purta o rochie violetă
şi el un costum albastru.
Poate... 1m 70.
Eu cred că erau drogaţi.
Le poţi descrie starea?
Cum am zis, nişte hoţi drogaţi,
vin pe aici tot timpul.
Da? Cum se comportau?
Îi făceau pe ceilalţi clienţi să nu se simtă bine.
Puteţi fi mai clari?
Reacţionau intens.
Erau rupţi de realitate.
Cu ochii sticloşi, dărâmau lucrurile în cale.
Dezechilibraţi.
Ea vorbea cam împleticit.
Şi femeia se pare că a luat o doză în baie.
Chiar înainte să plece,
el tot repeta că nu mai are timp.
Da...
"Ce vei face cu ce ţi-a mai rămas"?
Ce au furat?
Un inel Art deco, cu cinci diamante.
Nu au mai luat nimic altceva înainte să iasă?
Nu, ştiau că veniţi voi.
Mulţumim pentru ajutor.
Ce părere ai, Eddie?
Par să fie narcomani.
Par?
Puteau să fure tot,
dar nu au făcut-o.
Un poliţist de patrulare spune că a văzut un sedan auriu
mergând spre nord pe Yonge către Charles.
Bine.
Wordy, ce poziţie ai?
Îţi trimit o ilustrată, inspectore.
În regulă.
Poate acum ar trebui să ne oprim
şi să mergem acasă?
Vezi vreun poliţist?
Nu încă.
Atunci suntem bine.
Dacă nu erau camere în acel magazin.
Chiar nu crezi că ne pot da de urmă?
Nu vreau să risc să mă aflu acasă dacă totuşi o fac.
Dar dacă nu putem ajunge acasă...
atunci planul se schimbă.
Dar nu putem ajunge, nu avem...
Da, atunci improvizăm.
Bine?
Laura?
Laura!
Lo, te-ai întors.
Respiră.
Sunt bine.
- Eşti bine. - Sunt bine.
- Eşti bine. - Sunt...
Eşti bine?
- Nu pot să cred! - Eşti bine? Da?
Sunt bine.
Trebuie să plecăm de aici.
Ia uitaţi-vă la asta!
Eşti bine?
Da, dar uite ce i-ai făcut maşinii mele!
Haide, uită-te la asta.
Te simţi bine?
Ce crezi că faci?
La ce substanţe vă gândiţi?
- Ar putea fi cocaină. - Sau metadonă.
Cu halucinaţii?
Se întâmplă în cazul dozelor mari.
Te îmbraci frumos, ieşi la cină,
apoi încerci să jefuieşti un magazin de amanet.
O seară de vineri amuzantă.
Nu ştiu.
Taxi!
Echipa unu, am găsit ceva.
Un accident cu fugă de la locul faptei implicând un sedan auriu,
la intersecţia străzilor Bloor şi Parliament.
Subiecţii şi-au abandonat maşina
şi s-au urcat într-un taxi Oakwood, mergând spre vest pe Bloor.
Winnie, alertează toate echipajele din zona:
să fie atenţi la luminile de urgenţă
la un taxi Oakwood.
Şi fără sirene. Doar URS va interveni.
Considerăm că este o situaţie de luare de ostatici mobilă
implicând posibili narcomani.
Nu vrem să provocăm subiecţii.
Sigur, fără sirene, doar URS va interveni.
Şi, Winnie,
să căutăm numerele de înmatriculare ale sedanului auriu,
să aflăm ce căutăm.
Sau sunăm la dispeceratul Oakwood,
să vedem dacă putem accesa GPS-ul flotei de maşini.
Şi să-i găsim aşa?
Copilaşii şi jucăriile lor.
Nu mă simt...
Nu mă simt bine, mi se învârte capul.
Ramesh, trebuie să ne grăbim.
Nu pot conduce în limita legală mai repede de atât, omule.
Ce vei face?
Nu ne urmăreşte nimeni.
Totul e în ordine.
Nimic nu se schimbă, Lo.
Bine.
Am aflat un nume.
Avem numele proprietarului sedanului.
Evan Hewson, 28 de ani.
Fără cazier.
Adresa: Emilia Street nr.1382.
Partenera lui este Laura Scheinmann, 29 de ani.
Nici ea nu are cazier.
Şefule, asta e la cinci minute de aici.
Vrei puţin ajutor cu profilul?
Da, ar fi binevenit.
O las acolo şi vin către tine.
Am înţeles.
Nu vrei să vii cu mine?
Când ne vom opri, vom avea nevoie de o maşină în plus.
Bine. Mi-e egal.
Nu aş vrea să ai probleme
cu domnişorica.
Aminteşte-mi, cine pe cine a părăsit?
Opreşte aici.
- Ce faci? - Nu putem merge acasă.
- Da. - Dar putem face rost de aici.
Ev.
Va fi bine.
Revin imediat.
Totul este în ordine?
Mă doare capul.
Doar mă doare capul.
Prietenul tău s-a dus să îţi aducă ceva.
Da.
Nu, nu atinge asta!
Ştiu că încerci doar să faci ceea ce trebuie,
dar trebuie să îţi spun ceva.
Te rog, poţi să mă asculţi?
Când voi termina,
poţi face orice simţi că e nevoie.
Doar... te rog.
Maşina 6211, apel.
Te rog, ascultă.
Maşina 6211, Ramesh, apel.
Am iniţiat urmărirea GPS-ului taxiurilor Oakwood.
Acum priviţi întreaga flotă activă.
Nu s-a raportat nimic neobişnuit,
nu s-a activat niciun semnal de urgenţă.
Nu-mi place asta.
Dacă aş fi răpit cu tot cu taxi,
primul lucru pe care l-aş face ar fi să dau semnalul către dispecerat.
Dacă nu cumva ai fost dat afară cu forţa din maşină.
Atunci aş fi sunat până acum.
Poate conduci sub ameninţare.
Sau mai rău.
Mulţumesc, Ramesh.
Cred că ăsta e al tău.
Maşina 6211, apel.
Repet. Maşina 6211, Ramesh, apel.
Lo-lo, te iubesc.
Îi cunosc de nouă ani, de când s-au mutat sus.
Ce fel de chiriaşi sunt?
Liniştiţi. Nu prea primesc vizitatori.
Nu ascultă muzică tare.
Au avut probleme cu chiria?
Luna asta n-au plătit-o.
Este prima oară?
Nu, de obicei sună...
Nu ştiu ce se întâmplă cu ei.
Au înregistrat schimbări la muncă?
Din câte ştiu
el încă mai lucrează la spital.
Îşi face rezidenţiatul.
Laura dă meditaţii de engleză, dar numai uneori.
Multe puncte.
Nu vor ajunge prea departe.
Stainton.
Ce este, inspectore?
Se pare că prietenii noştri tocmai au jefuit o farmacie.
Nu asta speram să aud.
Ştii să fi avut vreo problemă cu drogurile?
Nu, sunt... oameni obişnuiţi.
Bine, opreşte-mă dacă recunoşti ceva:
schimbări de dispoziţie,
caracter schimbător, depresie,
confuzie, caracter ascuns.
Da, caracter ascuns.
Se strecoară pe lângă uşă
ca şi cum nu ar dori să îi văd.
Ultima oară când i-am văzut păreau obosiţi.
Deprimaţi.
Aveau cearcăne sub ochi.
De la St. Simon's.
Acolo lucrează Evan?
Sergente.
Jules, tocmai am aflat
că Bonnie şi Clyde au furat seringi şi morfină
de la o farmacie.
Tocmai le-am găsit rezerva de acasă.
O seringă şi două flacoane.
Deci morfină.
Creează dependenţă la fel ca heroina
şi toleranţa apare foarte repede.
Da, narcomanii sunt dintre cei mai răi.
Iraţionali şi violenţi până primesc ce-şi doresc.
Deci ştim natura substanţei.
Acum trebuie să îi cunoaştem pe oamenii care o folosesc.
Bine, ţine-mă la curent.
Am înţeles.
Şefule, cred că i-am găsit.
Maşina 6211.
Merge spre vest pe Bloor, a trecut de Jane Street.
Dispecerul spune că nu răspunde la apelul prin staţie.
Maşina 6211, ţinta dobândită.
Ne pregătim de capturare. Atenţie maximă.
Să mergem, băieţi.
Fără sirene, e o zonă rezidenţială.
Nu vrem să înceapă o urmărire în viteză.
- Am înţeles. - Am înţeles.
Îţi aminteşti de acea noapte la "Old Mill"?
Mama ta te-a pus să te invit la dans.
Mă bucur că a făcut-o.
Totul a trecut foarte repede.
Da.
Iată.
De parcă a fost ieri.
Vezi asta?
Da.
I-am putea aborda din ambele părţi.
Wordy se apropie de drum dinspre vest,
eu voi veni prin est cu Sam.
- Recepţionat. - I-am prins.
Vine spre noi, să-i tăiem calea.
Coborâţi din maşină! Acum!
Mâinile sus! Acum.
Vino spre mine. Imediat.
Veniţi, dle. În clipa asta.
Mâinile pe capotă!
Mulţumesc!
Nu, nu sunt aici.
Ai avut doi pasageri în maşină.
Un bărbat şi o femeie de 20- 30 de ani?
Da.
Unde sunt?
Au intrat acolo.
Spike, pe poziţii.
Am înţeles.
Vă pot ajuta cu ceva?
Nu.
Sunteţi printre invitaţii la nuntă?
Doar ne interesăm.
Ca să faceţi o rezervare sau...
Da, ca să facem o rezervare.
Este cam târziu,
dar vă pot programa o consultaţie.
Să vedem ce avem.
Vreţi să ţineţi nunta vara sau...
Să mergem, băieţi.
Haide, haide, haide.
Ce e aici?
Un loc popular pentru nunţi.
O zonă cu multe potenţiale ţinte.
Ţi-am trimis fotografiile de securitate din taxi.
Mulţumesc, Spike.
Ce mai faci?
Ofiţer Wordsworth?
Da.
Bună.
Avem o problemă de securitate în clădirea dv.
Vrem ca dv. şi tot personalul să blocaţi toate ieşirile,
dar nu dorim să generăm panică printre oaspeţii voştri.
În regulă.
Căutăm un cuplu tânăr
cu vârsta de 20- 30 de ani,
îmbrăcat formal, posibil sub influenţa stupefiantelor.
Ca majoritatea oaspeţilor noştri.
Asta e de ajutor?
Erau aici acum o clipă.
De câte încăperi dispuneţi?
Avem şase saloane de recepţie, toate sunt folosite.
Scuzaţi-mă.
Un salon este chiar la stânga
şi mai este unul drept în faţă.
Mulţumesc, doamnă.
Acum staţi la perete,
chiar aici.
Totul e liber aici.
Mai este un salon acolo.
Există şi alte intrări?
Da, după colţul vestic.
- Sam, Wordy. - Şefule?
Să mergem.
Cred că am văzut un poliţist.
Bine.
Continuă să dansezi. Urmează-mă.
Lo.
Depinde de tine.
Acelaşi plan, doar că mai rapid.
Ieşiţi acum! Să mergem.
Trebuie să îi reţinem.
Domnule, afară.
Să nu mişte nimeni!
Opriţi-vă! Nu mişcaţi!
Treceţi cu toţii aici!
Aici! Aici! Acum!
E în regulă, faceţi cum spune!
Bine, luaţi-vă de braţ.
Luaţi-vă de braţ. Rămâneţi împreună şi nu priviţi înapoi.
Evan Hewson,
Laura Scheinmann, sunt Greg Parker.
Suntem de la Unitatea de Răspuns Strategic a Poliţiei.
20:44,
luare de ostatici cu arme de foc.
Sergentul Parker iniţiază negocierile
cu subiecţii Evan Hewson şi Laura Scheinmann.
Vom vorbi şi vom...
găsi o cale de rezolvare. Cum sună asta?
Evan, voi opri muzica,
pentru a putea auzi ce ai de spus.
Bine?
Dle DJ?
Opreşte muzica şi şterge-o de aici!
Mulţumesc.
Evan şi Laura?
Vreţi să ne spuneţi de ce am ajuns astăzi aici?
Pregăteşte-o.
Ce vrei să spui?
- Evan? - Nu te apropia!
Sierra Unu, pe poziţie.
Doamne, eu sunt.
Şefule, e şi mai mult.
Ce e acolo?
Biroul Laurei.
Arată ca un teatru de lupte.
Bileţele peste tot,
de parcă se lupta să îşi amintească,
de parcă... şi-ar pierde memoria.
Bine, parcurge-le rapid, Jules.
Vezi dacă aflăm ce încearcă să nu uite.
Am găsit.
Adu-l pe şoferul de taxi.
Şi vezi dacă le poţi găsi rudele.
Am înţeles.
Nu-i recunosc pe oamenii ăştia.
Ştii cine sunt?
Suntem doar noi doi, Lo.
De ce ai o armă?
Nu, nu.
Totul e în regulă, Evan?
Vreau acasă.
Vreau...
Laura pare să aibă nevoie de ajutor.
Am auzit că v-aţi oprit la o farmacie
şi că aţi luat câteva lucruri.
Vrei să vorbim despre asta?
Sierra Unu, nu pot ochi. Ţinta e obstrucţionată.
Sergente,
am găsit o programare de acum patru zile
la spitalul St. Simon's.
"Personal".
Cu numărul de telefon al unui anume dr. Fylin.
Spune-mi numărul, Jules.
Chiar vreau să îţi ajut prietena, Evan.
Nu avem nevoie de ajutorul vostru!
Vrem doar să fim lăsaţi în pace!
De ce?
Doar...
10 minute.
Avem nevoie doar de 10 minute, atât.
Doar 10 minute...
Apoi nu va mai conta.
Spune-mi ce înseamnă asta, Evan.
Nu conduceai sub ameninţare?
Nu te-au ameninţat?
Nu, domnule.
Foloseau droguri?
Nu.
Vezi mulţi oameni în taxiul tău, nu-i aşa?
Ce impresie ţi-au lăsat aceştia doi?
Ştiu cum arată oamenii drogaţi.
Cum miros, cum vorbesc.
Aceştia doi...
Da, continuă.
A zis că nu mai au timp.
A zis că este ultima lor noapte împreună.
Voiau să danseze unul cu altul.
Voiau să danseze şi atât?
Restul nu am dreptul să vă spun.
Bine.
Băieţi, şoferul de taxi spune acelaşi lucru
pe care l-au zis şi cei din magazinul de amanet.
Că "nu mai au timp".
Şefule, ea nu ia morfină,
nu îi interesează să se drogheze.
Acea programare la doctor? Era o clinică de neurologie.
A fost cam greu,
dar d-rul. Fylin mi-a eliberat diagnosticul.
Laura are BCJ. Boala Creuzfeld-Jakob.
Vorbire îngreunată, ameţeală, halucinaţii.
O afecţiune a creierului.
Spike, trebuie să aflu mai multe.
Mă ocup de asta.
Jules, câtă morfină e în acele flacoane?
120 de miligrame.
Este o doză letală.
Are BCJ spontan. E un caz foarte rar.
Unul la milion.
Creierul începe, literalmente, să ţi se dezintegreze.
Nu există tratament, nu există vreun leac cunoscut.
Poţi trece de la diagnostic la moarte
în doar două săptămâni.
Starea devine tot mai gravă cu fiecare zi.
Laura îşi pierde amintirile, echilibrul,
funcţiile motoare, toate funcţiile importante ale creierului.
Şoferul de taxi a zis că vor doar să danseze.
Şi că apoi vor merge acasă să-şi administreze morfina
şi aşa trebuia noaptea să se încheie.
Da. Dar nu au putut merge acasă,
aşa că el a jefuit o farmacie.
Şi acum cere să i se acorde 10 minute.
10 minute pentru ca doza să îşi facă efectul.
Sam, fii cu ochii pe el. Pe amândoi.
Am înţeles.
Laura, mă auzi?
Încep să înţeleg mai bine...
prin ce aţi trecut astăzi.
Ştim că eşti bolnavă.
- Te-ai întors? - Da.
Nu-mi pot imagina cum este.
Îmi pare rău.
Îl voi ţine de vorbă.
Poţi pregăti totul, poţi face asta, Lo?
Da.
... că tu şi Evan sunteţi foarte puternici
şi foarte curajoşi.
Nu ne veţi despărţi.
Şefule, îşi deschide geanta.
Ce vezi?
Face ceva în geantă.
Este morfina. Trec la treabă.
Ed, cum stai?
Sam, poţi trage?
Au ostatici multipli, este un risc sporit.
O poţi face?
Vrem să o facem?
Riscăm să nimerim ostaticii.
Dacă nu încercam să o ucidem, va fi doar rănită.
Dacă o lăsăm să facă ce vrea
va muri.
Nu o putem lăsa să se sinucidă.
Da.
Morfina nu produce dureri.
Ce spui, Spike?
Nu e oare viaţa ei, ce a mai rămas din ea?
Spun că poate ar trebui să ne facem că nu vedem.
Poate e mai bine să o lăsăm să facă ce îşi doreşte.
Nu se poate.
Dacă ne amestecăm, subiectul ar putea începe să tragă.
Deci ne punem vieţile în risc
ca să salvăm pe cineva care deja e pe moarte?
Treaba noastră este să salvăm vieţi.
Suntem poliţişti, nu judecători.
Şefule?
Eddie are dreptate. Să facem aşa.
Jules.
Da, şefule?
Sună-l pe Frank McAndrew.
Spune-i următoarele:
Aş dori să îi solicit opinia juridică despre
posibilitatea de a nu-i despărţi,
pe temeiul compasiunii.
Dacă mai are două săptămâni de viaţă, atunci...
nu le vor petrece despărţiţi.
Am înţeles.
Şi când spun "opinie",
vreau să spun că îşi sună judecătorul preferat
şi îşi pune la treabă faimoasa putere de convingere.
Înţelegi?
Dacă tragem, starea lui va escalada.
E încă înarmat.
Putem să ne folosim de diversiune ca să eliberăm ostaticii.
Recepţionat.
Umple seringa.
Sam, trage dacă ai ţintă.
Eşti gata, Lo?
Sunt gata.
Nu, nu, nu.
Ţine arma jos, Evan. Ţine-o jos.
- Nu! - Asta este.
Ce-aţi făcut?
Îmi pare rău că a trebuit să facem asta, Evan.
Nu-i vei lăsa să ne prindă!
Înapoi!
Ce ne vom face?
Evan?
Nu e nimic. Lo, nu e nimic.
Vom găsi o cale de a ieşi din asta.
Lasă arma pe podea, Evan.
Nu-mi spune ce să fac!
Vom vorbi despre asta,
dar trebuie să mă priveşti. Trebuie să mă priveşti, Evan.
Nu!
Evan.
Fă-o.
Evan!
Te rog!
Laura...
Te rog?
Lasă-le spaţiu.
Sam, împuşcătură letală.
Am înţeles.
Asta e o nebunie. Fiul meu nu ia droguri.
Nu jefuieşte magazine.
Ştiu asta, dnă Hewson, trebuie să vă păstraţi calmul
pentru că vreau să mă asistaţi să îl ajut pe Evan.
Evan şi Laura se cunosc de mult timp?
De 13 ani.
- De 13 ani? - Aici s-au cunoscut.
Cel mai bun lucru care i s-a întâmplat vreodată.
Îmi pare foarte rău,
dar trebuie să vă dau nişte veşti triste despre Laura.
Am ţintă.
- Evan, te rog. - Fă-o.
Te rog...
Evan, nu face asta!
Te rog!
Te rog...
Mulţumesc, Evan, ai ales aşa cum trebuie.
Dacă mai ridică arma...
Înţeleg.
Evan, te rog!
Evan, îmi pare rău pentru ce se întâmplă în viaţa ta
şi chiar vreau să te ajut, dar trebuie să îţi spun
că nu te putem lăsa să o răneşti pe Laura.
Nu.
Nu îmi mai aparţin prea multe decizii,
dar aceasta este a mea.
Am vorbit despre asta patru zile şi patru nopţi.
Am făcut o înregistrare, este acasă,
ca atunci când mă voi fi stins, Evan să nu fie învinuit.
Doamne.
De asta.
Dnă Hewson...
Săptămâna trecută... a venit să mă vadă.
A apărut din senin, voia să ne plimbăm puţin.
M-a ţinut de mână.
Nu mai face asta de mult.
Mi-a zis că mă iubeşte de parcă îşi lua rămas bun.
De ce ar fi făcut aşa ceva?
Jules, câtă morfină ai găsit la ei acasă?
Câte doze?
Doamne. Doamne.
Nu îmi voi încălca promisiunea făcută.
Astăzi va primi tot ce îşi doreşte.
Două flacoane, fiecare cu 120 de miligrame.
- Ai auzit, Spike? - Şefule?
Da, am auzit.
Se cunosc de mult timp, nu-i aşa?
De 13 ani.
Deci de când tu aveai...
15 ani.
15 ani. E mult timp.
O viaţă de om.
Multe amintiri.
Laura, ştiu...
Ştiu câte ceva despre amintiri
şi ştiu câte ceva şi despre ce se întâmplă
când cineva împuşcă pe altcineva.
Nu e aşa cum crezi tu.
Este oribil.
Şi când vezi aşa ceva
imaginea ţi se imprimă în minte.
Nu-l asculta, Lo.
Iar ceea ce îi ceri lui Evan să facă
va fi ultima amintire pe care o va păstra cu tine,
va fi ultimul lucru pe care îl va vedea în fiecare noapte
înainte să adoarmă.
Să nu-l crezi. Voi vedea multe lucruri
când voi închide ochii, noaptea.
Dar trebuie să fiu sincer cu tine, Laura,
nu se va ajunge atât de departe.
Vezi tu, echipa mea
îl va împuşca pe Evan înainte să te împuşte el pe tine.
Aşa e legea.
Este treaba noastră
să nu îl lăsăm să facă asta.
Îmi asum riscul.
Laura ştia despre ultima parte a planului, Evan?
Cea în care voiai să foloseşti
a doua doză de morfină asupra ta?
Ştia?
120 de miligrame înseamnă o doză letală.
Ştiai, nu-i aşa?
Ştiai că de atât va fi nevoie.
I-ai spus că ai a doua doză?
I-ai spus că vrei să te sinucizi,
că vrei să te duci cu ea,
i-ai spus?
Ev?
De ce?
Staţi, băieţi. Să-i lăsăm puţin.
Nu pot.
Nu vreau.
Nu vreau să trăiesc fără tine, Lo.
Trebuie să o faci, bine?
Trebuie.
Te rog.
Nu pot, nu pot.
Mai ai atâta timp.
Mama ta are nevoie de tine şi...
familia ta are nevoie de tine.
Într-o zi vei iubi pe altcineva.
Nu, nu se va întâmpla asta.
Ba da.
Ev, eu cum voi mai continua să exist dacă tu nu vei mai fi?
Sergente.
Am primit veşti de la McAndrew,
crede că poate rezolva.
Am înţeles. Bine lucrat, Eddie.
Evan?
Oricât timp ţi-ar mai fi rămas,
două zile sau două săptămâni,
ne vom asigura că voi doi veţi rămâne împreună.
Nu vă vom despărţi.
Eşti cu mine?
Deci asta e povestea.
Îmi pare rău, mamă, tată,
pentru că nu v-am dat...
niciun avertisment.
Cred că nici eu nu am avut parte de vreunul.
Nu vreau să fie mare lucru.
Ştiţi asta, înţelegeţi, nu-i aşa?
Nu vreau să am parte de milă...
sau de două săptămâni de luat "adio".
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
www.subpedia.ro Comentarii pe www.tvblog.ro