Ştiri tragice din Washington în această dimineaţă...
Vice-Preşedintele Luna Vargas a murit
din câte se pare în urma unui infarct.
Întrebarea este acum cine va deveni
următorul Vice-Preşedinte al ţării.
După o confirmare pe repede înainte, este oficial...
Cyrus Rutherford Beene a jurat în birou
pentru funcţia de Vice-Preşedinte.
Ei bine, dragi telespectatori, Preşedintele Mellie Grant
a ieşit în forţă
în chiar primul discurs în faţa sesiunii comune a Congresului.
Remarcile lui Grant despre orice, de la sănătate
la politica externă şi chiar uniunea ţării
i-a lăsat pe mulţi să se întrebe cum anume
le va face pe toate.
Ţelul primei iniţiative legislative
a Preşedintelui Grant
e să ofere educaţie gratuită fiecărui american...
Şi prin "gratuită," te referi la "mai proastă," nu?
Dacă Preşedintele Grant şi Olivia Pope
reuşesc cumva să facă imposibilul
şi, Doamne ajută, să treacă această lege
atunci nivelul de educaţie,
ca orice altceva care a fost gratis şi neînsemnat,
va începe să scadă.
Iar eu, unul, nu voi sprijini asta.
D-le Senator Michaels. Mulţumesc că eşti atât de punctual.
Faptul că mă chemi în biroul directorului
nu mă va face să-mi schimb părerea
despre această lege, D-ră Pope.
Asta e ok. Nu mă interesează opinia ta.
Ce mă interesează e votul tău.
Votez nu.
Va trebui să fie da.
Votul meu e nu. Şi aşa rămâne.
Nu. Trebuie să votezi da.
Uite, stai puţin, don'şoară.
În ce lume...
Înainte să faci toate... astea,
ar trebui să ştii că am un plic.
Vezi?
E plin cu o mare cantitate de informaţii...
poze, copii de la email-uri, rapoarte,
şi câteva... filmuleţe fascinante.
Acest plic e fierbinte.
Acest plic face cariere.
Nu a mea, pentru că... ei bine, eu sunt deja cineva.
Şi cu siguranţă n-o face pe a ta, D-le Senator.
Ştii a cui cariera o va face plicul ăsta?
A jurnaliştilor... mulţi jurnalişti.
Dar va beneficia şi soţia ta.
Ea va afla adevărul.
Cum crezi că va reacţiona?
Cred că se va înfuria...
şi în final îşi va permite să renunţe la
prostia cu "Oferă-te unui singur soţ",
pentru că, să fim corecţi... până şi Isus i-ar spune
să-l părăsească pe bărbatul care face ce este acolo.
D-ră Pope... doamnă... nu poţi...
Ăsta e şantaj, iar eu...
A mea!
Ce?
Ai întrebat mai devreme "În ce lume..."
Şi răspund: "A mea!", în lumea mea.
Asta e lumea mea.
Eşti în lumea mea din plicul sigilat.
A mea.
Şi în lumea mea,
cum vei vota pentru facultate gratuită, D-le Senator?
Da.
Sezonul 7, Ep. 1. Stai să mă vezi
Senatorul Michaels e cu da la Legea Vargas.
- E fantastic. - Bine lucrat!
Asta ne lasă cât, 12 voturi nedecise?
- E o problemă? - Nicio problemă...
7 din cele 12 vin din statele care susţin legea.
Celelalte 5 mă îngrijorează.
Bine, să mergem în presă,
să punem reflectoarele pe aceşti indecişi.
Mă ocup deja... am pus comunicarea să aglomereze reţele media,
şi am rezervat un loc la "Pryce of Power."
Isteţ. Pryce atrage multe priviri.
Voi fi fericit să fiu în studioul lui.
... Ne gândeam ca Liv să facă turul posturilor TV,
şi tu să ajuţi cu voturile pe deal (Capitoliu)...
să-ţi faci magia,
să suceşti un braţ în spatele uşilor închise.
Ne gândeam că poate începi cu Greenwald.
Ne gândeam? Păi...
orice îmi cereţi.
Nu!
David, te rog. Suferim aici.
- Ai prieteni. - Cine ţi-a spus asta?
Prieteni importanţi, cunoscuţi...
Chiar o să stai acolo să ne spui
că nimeni n-are nevoie de noi?
- Aventuri de ascuns? - Secrete murdare de protejat?
Crime de muşamalizat?
Singura problemă de rezolvat aici
este că aţi decis să schimbaţi numele firmei.
E o singură literă.
Olivia Pope and Associates e o legendă în acest oraş.
Aveţi încredere în OPA.
Quinn Perkins and Associates... Ce-i asta?
QPA? E un serviciu de bone.
Sau de brioşe.
Brioşe livrate bonelor.
Tocmai ai spus că sunt bonă?
Ne pierdem vremea cu el.
Trebuie să începem să facem reclamă, la radio.
Toată viaţa mi s-a spus că am voce pentru radio.
- Mai vrei din alea? - Cred că voi trece pe iaurt.
David, atunci ajută-mă, nu pleci de aici până nu ne dai un client.
Scuzaţi-mă?
Caut Quinn Perkins and Associates?
Da. Bună ziua!
Slavă Domnului. Sunteţi ocupaţi?
Dispari, David.
Tata, e peste hotare
prezidează un simpozion religios.
Mă sună în fiecare zi după ore indiferent ce.
Iar de două zile, nimic... niciun telefon.
Bine, poate nu are cum să comunice,
o problemă cu telefonul peste hotare.
Nu, nu e o deplasare obişnuită...
Tata e în Bashran.
Tatăl tău e în Bashran, Bashran?
Ştiu, dar e cu şcoala.
Şi asta nu e prima lui călătorie.
Predă acolo în mod constant. Cunoaşte locul.
Ştie cum să luăm legătura,
aşa că dacă nu sună, atunci s-a întâmplat ceva.
Ai întârziat.
Îmi... cer scuze. Am...
pierdut noţiunea timpului.
Nu e nevoie să te scuzi.
Adică... să ştii că n-am vrut să întârzii.
"Lafeyette." '91. Bordeaux.
Da. Lafayette '91. Bordeaux.
Îmi pare bine să te văd.
E bine să ies din casă.
Poţi ieşi din casă.
Şi să merg la muncă.
Poţi face ce vrei, tată.
Pentru că ai camere pe mine tot timpul.
De câte ori vom...
Nu am camere pe tine.
Olivia, camerele sunt Capitolul 1
din "Manualul despre cum să-ţi supraveghezi tatăl."
Camerele înseamnă că m-am gândit că poţi fugi,
şi ar fi o prostie.
Camerele înseamnă că nu-mi urmezi sfatul...
şi ar fi o greşeală.
Camerele ar însemna să cred că nu te bucuri
să cinezi cu fiica în fiecare săptămână...
şi m-ar durea.
Întreabă-mă despre servici.
Cum e la servici?
Bine. Cred că avem o şansă bună
să trecem Legea Vargas cu facultatea gratuită.
Deci îl ai pe Senatorul Michaels.
A stat semeţ sau a luat loc ca un plângăcios?
Am prezentat Senatorului Michaels faptele,
şi sunt încântată că a văzut lumina.
Lumina.
Acea lumină e ceva.
Cum e Preşedintele?
Mellie e bine.
Deci, Mellie e la locul ei.
Fericită să te lase să ţii toate cărţile,
să uzezi de toată puterea... fericită să fie căţeluşul tău.
Mellie şi cu mine facem echipă.
Nu joci sporturi de echipă, n-ai jucat niciodată... nu bine, adică.
Tată, e rândul meu.
Schimb regulile.
Asta, ce fac acum, e mai bine.
Parcă te uiţi pe geam în trecutul meu.
Tu eşti eu.
Indiferent cât de mult am încercat, tot ce am putut crea, am fost eu.
Vine vremea socotelii pentru tine, Olivia.
Crezi...
că ai totul sub control.
Crezi că ai toate butoanele puterii în tine
în spatele ochilor tăi, cum te aprind toate.
Dar într-o zi vei privi în oglindă,
şi vei descoperi că ceva din acea putere a dispărut.
Luminile s-au stins.
Şi atunci? Va trebui să iei nişte decizii dificile.
Dacă vreau puterea înapoi?
Pe cine sunt dispusă să rănesc pentru asta?
Eu pot spune asta pentru că ştiu...
Nu poţi avea totul, Olivia.
Stai să mă vezi.
- "Toţi aceşti oameni"... - Te rog să nu-mi citezi din Adams.
"Toţi aceşti oameni vor dori să se autodepăşească
prin educaţia"...
- "tuturor oamenilor"... - Citează din Adams.
"şi trebuie să fie dispuşi să cheltuie pentru asta."
Terific. Bravo. Ne găsim rădăcinile.
Sunt profund impresionat. Întrebarea mea...
Da, Curtis, care e întrebarea ta?
Cine plăteşte pentru asta? Cui îi cade asta pe cap?
Cei care îşi permit...
corporaţiile care au scăpat decenii fără să plătească taxe.
"Sacrificiul" n-a fost mereu hulit în ţara asta.
Şi de ce elita de la Washington în mod constant
ţine predici celor simpli despre sacrificiu?
N-am parcat lângă Mercedesul tău dimineaţă?
Mama este imigrantă.
Tata era pescar.
Am fost primul din familie care am mers la facultate la 24 ani,
după ce am construit adăposturi ca voluntar în America Centrală.
Aş putea vorbi la următoarele 6 emisiuni
şi să-ţi distrug sistematic anecdotele tale rasiste,
argumentate prin "strângeţi curelele".
Dar voi fi scurtă. Nu se pierde. (noţiunea de facultate)
N-am fost pregătit de facultate la 18 ani.
E de înţeles că americanii nu vor să plătească factura
pentru ca unii să se distreze 6 ani.
E o gândire foarte îngustă, Curtis.
Tu şi mintea ta sunteţi în nori, D-ră Pope.
Chiar crezi ce spui?
Nu spun nimic din ce nu vreau.
Şi de asta eu sunt unde sunt, şi tu eşti Olivia Pope.
Ok, eşti extrem de talentată.
Dar să vorbim cinstit?
Nu e nimeni ca tine.
Cred că îţi pierzi audienţa,
dar să revenim...
facultatea e benefică pentru aproape fiecare individ care participă.
Aşa că, dacă e să vorbim pe cinstite,
lasă-mă să vin cu nişte cifre, cifre reale care chiar vor...
Din păcate, am consumat timpul de astăzi.
Mulţumesc, D-ră Pope, pentru prezenţa în emisiune
Ne vom vedea mâine...
la aceeaşi oră, acelaşi Pryce, cu şi mai multă putere.
- Am ieşit. - Mai aveam 30 secunde.
Zici?
Puteam folosi acele 30 secunde.
- Cred că te-ai făcut înţeleasă. - Cred că şi tu.
Apreciez.
Ideea e că nu suporţi
să fi dat la şcoală în emisiunea ta.
30 de secunde în plus mi-ar fi dat
de 30 ori mai multe şanse să te văd cum suferi.
Nu renunţi, nu, D-ră Pope?
Nici nu ştii.
Joshua Stewart... doctorat la Princeton,
Profesor de Teologie comparată la Georgetown,
cunoscut pentru activitatea depusă
într-unul din cele mai dure locuri de pe Pământ.
Nu glumesc... Nicaragua în '80,
Europa de Est în '90, Iraq.
- Nu e rău pentru un inteligent. - După ce i-a murit nevasta,
a luat-o şi pe micuţa Madeline în câteva expediţii.
Călătorii tată-fiică în toate zonele.
Stai, cât de mari crezi că trebuie să fie copiii noştri
înainte să mergem în Myanmar?
2 ani? 2 ani jumate? Stewart a fost văzut ultima dată
la Universitatea care găzduia simpozionul.
Huck, poţi pirata sistemul de supraveghere?
Te aştepţi să piratez sistemul de supraveghere
al uneia din cele mai misterioase şi impenetrabile
naţiuni de pe planetă?
Mă luaţi de fraier.
Timid omul.
Aici e ceva.
Stă pe aceeaşi bancă,
lângă acelaşi om două zile la rând.
Ce... cine e tipul ăsta?
Ai întrebat greşit.
Întrebarea corectă este "Cine stă pe aceeaşi bancă"
la aceeaşi oră în aceeaşi zi?"
Ziua în care a dispărut Stewart?
Ce vezi?
Nimic. Adică, nu e nimeni.
Acolo. Amicul lui Stewart.
Bine, îl poţi identifica?
Am destulă rezoluţie pentru o scanare QR,
dar va ieşi goală.
- Stai. De ce? - Aceste întâlniri secrete...
evitarea cu acurateţe a tuturor camerelor,
paşaportul îngroşat de stampile.
Exact. E tovarăşul de călătorie.
Nu se poate. Asta e bine.
Tovarăş de călătorie... ce naiba este un tovarăş de călătorie?
Quinn, e târziu.
Exact, şi din acest motiv trebuie să afli asta,
ceva despre care nu vrei telefoane sau email-uri
pentru că... Guantanamo.
În plus, trebuie să merg la baie.
Eram în zonă. Pot intra?
Ce vrei, Quinn?
Avem un client... o persoană dispărută,
dar treaba e
că suntem destul de siguri că e unul de-ai tăi.
Cum adică "unul de-al meu?"
E spion.
Credem că de la CIA.
Poate greşim, dar dacă nu...
Voi vedea ce aflu.
Facem tot ce putem pe partea noastră...
Quinn, am spus că mă ocup.
Mulţumesc. Uite, chiar trebuie să merg la baie.
"Ce mai faci, Quinn? Cum e sarcina?"
"Ce face nepotul meu acolo?"
Urât.
- Ce-a fost? - Munca...
Ceva ce chiar am nevoie să te ocupi.
Ce faci?
N-am terminat.
Am terminat.
Păi, să mai terminăm o dată.
Nu m-ai auzit că am ceva treabă pentru tine?
Da, D-nă.
Ok. Treci înapoi aici.
Munca poate aştepta până dimineaţă.
Îmi cer scuze.
Serios.
Am crezut că am fost clari despre ce înseamnă asta.
Cred că vorbeam despre "la îndemână".
Împreună cu "în siguranţă." Şi "de încredere."
"Formal."
Şi, de ce complici lucrurile?
Hai să terminăm.
Pe măsură ce se apropie termenul,
ambiţiile Preşedintelui Grant de a sprijini Legea Vargas
par să rămână doar nişte... ambiţii.
Fostul Preşedinte Grant are o părere pe care o ţine doar pentru el.
Rugat să comenteze de la reşedinţa sa din Vermont,
Preşedintele pentru două mandate a declarat,
"spunând" că nu poate exista decât un singur Preşedinte,
iar chiar acum? Acesta e Mellie Grant."
Surse din anturajul Preşedintelui
spun că votul final e departe de deznodământ,
şi avertizează împotriva...
Deci, m-am uitat după profesorul lui Quinn.
- Şi? - E clar de la CIA.
Deci, Quinn avea dreptate.
După Langley, Stewart e unul
din cei mai valoroşi agenţi din Orientul Mijlociu.
A ajutat CIA să dejoace 4 atacuri iminente
în ultimii 3 ani.
Postul lui de la Universitatea din Bashran este de faţadă,
şi este acum cel mai sigur mijloc de informare
între agenţii din Europa şi Asia.
De fapt lipsa lui e o mare problemă.
Preşedintele are câteva minute
- O poţi informa, şi vom... - Nu.
Nu-i vom spune Preşedintelui nimic din asta.
În cel mai bun caz, tipul a fost luat
de forţele armate din Bashrani.
Tortura psihologică e o formă de artă pentru ei.
Va vorbi.
Sau este în mâinile unei grupări teroriste,
care îl sculptează să vadă ce ştie.
Va vorbi.
Nu putem permite aşa ceva, nu în Bashran,
nu într-o tară care e atât de aproape să aibă propriile rachete nucleare.
E un erou american.
Da, şi dacă vrem să rămână un erou american,
trebuie să-l omorâm.
Jake...
Dacă vorbeşte, e un trădător şi este o armă.
Dacă Bashrani îl sucesc, dacă îşi dezvăluie sursele,
ameninţă siguranţa fiecărui agent CIA din zonă.
Trebuie să-l omorâm. Trebuie să-l omorâm,
şi trebuie s-o facem fără Mellie sau Quinn
şi fără ca cineva din acest oraş să ştie despre asta.
Am încropit un plan.
Putem face asta fără hârtii, din bugetul de la B613.
Nu.
E totul acolo. Tot ce am nevoie e lumina verde.
Nu omorâm unul de-ai noştri.
E la ei.
Nu mai e al nostru.
Uite, asta e hotărârea ta.
Dar sunt aici să sfătuiesc şi cel mai bun sfat?
Trebuie să facem asta... repede.
Trebuie să mă gândesc la asta.
- Liv... - Am spus că trebuie să mă gândesc.
Devine mai uşor.
Să omori un patriot?
Să fi la comandă.
D-le Vice-Preşedinte, mulţumesc că ai venit.
Cafea?
Întotdeauna o plăcere să ies din birou.
Ce face familia?
Cum îi place lui Emily la Princeton?
Nu putea fi mai fericită.
Excelent. Excelent!
Să nu crezi că nu înţeleg unde baţi.
Sugerezi subtil că
în ciuda gustului pentru localuri de mâna doua,
eşti un senator democrat a cărei nepoată
studiază la una din cele mai scumpe scoli din ţară?
Vezi tu, Diane... e mai ascuţit decât unghiul în sine.
E un punct de vedere.
Nu că aş avea ceva împotriva Legii Vargas.
Atunci de ce aud zvonuri că vă opuneţi?
Unde te duci tu, te urmează un pâlc de democraţi.
Aşa este, şi de asta am vrut să vorbesc personal cu tine.
Facultatea gratuită... trebuia să fie a noastră...
o iniţiativă democrată.
Deci, vă place legea,
dar o veţi scufunda de ciudă?
Lucrează cu noi, Cyrus.
Dacă amânăm asta acum,
în 4 ani poate schimbi tu taberele.
Abia avem 100 zile din mandatul lui Mellie.
Vrei să merg împotriva ei pentru şansa
la alegerile prezidenţiale de peste 3 ani jumate?
Vreau să te gândeşti pe termen lung.
Nu-i face cadoul ăsta Oliviei Pope
şi Preşedintelui ales de ea.
Ai lucrat pentru un republican,
ai candidat ca Vice-Preşedinte pentru un martir democrat, latino,
ai slujit ca Vice-Preşedinte republican împreună cu o femeie...
eşti gay, ai adoptat un copil de culoare,
ai fost închis pentru o crimă pe care n-ai comis-o.
Tu, prietene, eşti visul liberal... bifezi fiecare căsuţă.
Această ascensiune nu se termină cu Vice-Preşedintele, Cyrus,
nu când poţi ajunge în vârf...
Nu când poţi fi Preşedintele Beene.
Când eşti gata să vorbeşti despre viitorul tău,
sună-mă.
Casa Albă e de partea noastră.
Olivia Pope a promis că vor face tot ce pot
să-ţi aducă tatăl acasă, D-ră Stewart.
În secunda în care...
Nu-l mai las să plece vreodată.
Când se întoarce tata,
îi găsesc o slujbă la Universitate, jur.
Mulţumesc... vă mulţumesc tuturor.
- Ok, ce avem la masă? - Nu i-ai spus.
Că tatăl ei poate fi spion? Normal că nu i-am spus.
Să comandăm vegetarian de pe Str. 18.
- Iar? - Trebuie să-i spui.
Locul ăla nu serveşte mâncare.
Nu ne-a angajat să fim terapeuţi, Charlie.
Ne-a angajat să-l găsim tatăl... asta e.
Un bol de curry, ne-picant,
mai mulţi cartofi (dulci) de data asta.
Bine, şi copilul nostru?
Nu vom spune copilului nostru cine suntem?
Sau ne vom petrece restul vieţii prefăcându-ne?
Tot ce vrea clienta noastră e să-i găsim tatăl.
Ce nu vrea, te pot asigura de asta,
e să ştie că e spion.
Ai mai vorbit cu Liv de aseară?
Nu.
A spus că vă suna. De ce?
Întrebam doar.
Cadavrul trebuie să ajungă acasă.
Huck.
Nu va fi aşa uşor, să aduci un cadavru acasă.
Dar fata lui merită o slujbă.
Nu putem avea discuţia asta.
Quinn nu ştie că sunt aici. Nimeni nu ştie.
Ei cred că ajută.
Adu-ne un cadavru,
şi nimeni nu trebuie să ştie că tu l-ai omorât.
De ce ai presupune că-l voi omorî?
Liv, era un spion.
Asta fac spionilor dacă sunt prinşi.
Nu întreb asta.
Întreb de ce ai presupune că eu aş face asta?
Pentru că eşti una de-a lor acum.
Aţi vrut să mă vedeţi, D-nă Preşedinte?
Unde suntem cu Joshua Stewart?
L-am pus pe Preşedinte la curent cu planul nostru de salvare.
Planul nostru de salvare.
Preşedintele e de acord că să-l aducem acasă
e cea mai bună cale de acţiune.
Vreau să-mi spui şi mie ce rost are să preiei puterea
dacă nu poţi lua o decizie dură.
Iau decizii dure tot timpul.
Aşa crezi?
Vrei s-o întrebi pe Luna Vargas despre mine?
Da. Ai omorât-o pe Luna în cel mai bun mod posibil.
Ai luat o decizie, întunecată, formidabilă decizie... una.
Mi-a plăcut. Am respectat-o.
Dar a fost o decizie.
Vor mai fi 1,000. Mai vrei să iei una?
Iau altă decizie. Asta e decizia mea.
Decizia mea este că indiferent ce, Profesorul Stewart este un patriot.
Decizia mea este că aducem patrioţii acasă.
Decizia mea e speranţa în dauna cinismului.
Decizia mea...
este că uciderea nu va fi politica mea la Casa Albă.
Doar că nu vorbim de Casa ta cea Albă, Liv.
Vorbim despre B613, B613 a ta,
pentru că asta e slujba care contează...
să reclădeşti B613, să angajezi agenţi,
să creezi infrastructura, să protejezi Republica.
Vrei o Casă Albă prosperă?
Asta este ok când eşti Şef de Cabinet.
Culegi margarete şi dansezi.
- Dar treaba ta de Comandant.. - Ai grijă.
Olivia, măcar...
Încerc să ajut. Când tatăl tău a fondat B613...
Asta nu e B613-le lui tata.
Este a mea. Eu conduc acest spectacol. Eu decid.
Tu? Faci ce spun eu.
Adu-mi omul acasă în viaţă, Amirale Ballard... acum.
M-ai chemat?
Unde suntem cu Greenwald?
Are o mică problemă să-şi amintească
care "partid vine înaintea ţării" sau invers,
dar cred că o dau pe brazdă.
Va trebui.
Fără votul ei, nu avem Legea.
Asta era tot?
Nu. Echipa micilor cercetaşe
ajunge într-o oră jumate.
Vreau să te opreşti pe acolo, să spui câteva cuvinte.
- Micile cercetaşe? - Mellie avea de gând să facă asta,
dar a fost reţinută de o întâlnire
cu Ambasadorul Bashrani.
Vorbeşti serios?
Vrei să mă întâlnesc cu cercetaşele?
O să fie o problemă?
Liv...
Pentru că parcă utlima dată,
erai adjunctul primei femei preşedinte,
iar organizaţia cercetaşelor are ca scop
educarea şi clădirea tinerelor femei.
Dar să înţeleg, plecând de la contemplarea ta candidă,
că întâlnirea cu viitoarele lidere ale acestei ţări
nu pare destul de important pentru tine.
Este corect?
Desigur că este important.
Sunt fericit să merg.
Eliberează-mi programul de după-amiază pentru treaba cu cercetaşele.
Vezi dacă Jenkins e disponibil joi.
Şi... sună la Senatorul Greenwald din partea mea.
Spune-i că sunt gata să bem ceva.
Remarcabil.
Mă bucur că gândeşti aşa, D-le Ambasador.
Mi s-a spus că ceaiul de Bashrani e faimos.
Eram îngrijorată că vom dezamăgi.
Bine, n-am avut decât Starbucks de câteva săptămâni,
aşa că sunt o ţintă uşoară.
Dar ăsta e chiar bun.
Deci, D-le Ambasador Marashi,
suntem blocaţi într-o mică problemă aici,
- nu credeţi? - O problemă?
Relaţiile dintre ţările noastre n-au fost niciodată mai bune,
şi, în ansamblu, împărtăşim un ţel comun cu tratatul nuclear.
Aşa că dacă am putea găsi o rezolvare la această problemă
care să-i mulţumească pe toţi...
D-nă Preşedinte, nu vreau să întrerup,
dar sincer nu ştiu la ce problemă vă referiţi.
D-le Ambasador,
dacă un agent american e ţinut prizonier în Bashran,
asta e o problemă, o mare problemă.
În trecut, o problemă atât de mare
ar fi fost cel mai probabil rezolvată cu sancţiuni,
încheierea relaţiilor diplomatice,
şi, poate, desfăşurarea totală şi masivă
a forţelor militare americane.
Dar, cum spuneam,
nimeni nu vrea să zgâlţâie barca.
Acum înţeleg.
Bine.
Înţeleg că trebuie să fie dificil,
să te afli într-o poziţie ca a Dvs...
de o perioadă atât de scurtă.
Trebuie că sunteţi copleşită cu o vastă cantitate de informaţii
şi contrainformaţii în fiecare zi,
şi trebuie să fie dificil să încerci să discerni
dacă aceste informaţii şi contrainformaţii sunt bune sau nu.
Nu vă faceţi griji... ştiu că vă faceţi treaba.
Nu mă deranjează.
Dar voi mai servi o ceaşcă de ceai.
Merci.
A vorbit Ambasadorul de agentul nostru?
Aşteaptă.
Se pare că fiul lui, micul Farid,
e agresat la şcoală.
Regimurile totalitare...
sunt exact ca noi.
Asta nu merge.
Ştiu că tu crezi că pierd timpul, dar nu-l pierd.
Caut o rezolvare mai bună.
De cât a dispărut Stewart?
Cam 72 ore. De ce?
Primele 24 unt relativ uşoare.
Am trecut peste înec pretinzând
că aveam iar 6 ani şi vroiam să învăţ să înot la ştrand.
Scaunul german?
E doar o lecţie mai lungă de yoga.
Câinii, însă... poţi negocia cu un om,
dar un câine flămând care te muşcă de faţă, de organele genitale...
Am rezistat 81 ore.
Dar eu aveam 20 ani, un ofiţer în marină în mare formă.
Viermele ăsta de bibliotecă Stewart, de 60 kg
trecut de 60 ani.
Cât crezi că mai are?
Dar deja nu mai vorbim despre el.
E vorba despre inginerul din Natanz
care raportează de fiecare dată întârzieri
de fiecare dată când se mai apropie de rachetă,
de arheologul de la Tepe Sialk
care raportează mişcări de trupe în Provincia Isfahan,
de gardianul de la Palat care ne ţine la curent
cu locaţia Preşedintelui.
Dacă ei sunt luaţi,
nu va mai trebui să-ţi faci grijă de 100 de bashranieni,
pentru că vei fi prea ocupată să te îngrijorezi
de vieţile a 400 milioane de americani.
Nu pierzi timp, Liv!
Nu mai ai timp, şi nici ei.
Trebuie să terminăm acum.
- Nu. - Trimite pe cineva acolo.
Continuăm cu ascultatul.
- Liv. - Continuăm cu ascultatul.
"Ce credeţi, fetelor? Uitaţi, încă un moşneag alb."
Am adus săpun lichid.
Binecuvântată fie inima ta roz de şefă de promoţie.
10 minute, şi mă întrerupi cu un telefon.
Cyrus.
D-nă Preşedinte.
Olivia a spus că nu ajungeţi?
Am crezut că voi fi ocupată până mai târziu,
dar schimbare de planuri, aşa că...
De fapt, mă bucur că te-am prins.
Am vrut să-ţi mulţumesc pentru tot ajutorul cu Legea Vargas.
Chiar nu e nevoie, D-nă Preşedinte.
Vom trece legea asta, tu şi cu mine.
Vom onora moştenirea lui Frankie.
În fine, ştiu că întâlnirea cu fiecare poate fi o povară.
Poate fi... dar la fel şi slujba.
Dar... mulţumesc.
Mi-au spus că Luna Vargas a suferit un intarfct,
şi ai fost de partea mea încă de atunci.
Şi am vrut să ştii că...
apreciez, asta e tot, Cyrus.
Desigur, D-nă Preşedinte.
Uită-te la noi... lucrăm împreună.
E o mirare cum au trecut atâţia ani
încercând să ne distrugem reciproc,
când am fi putut fi prieteni tot acest timp.
Bine!
Deci, care din voi intenţionează
să candideze ca Preşedinte într-o zi?
Vreau să văd mâinile sus.
Asta mă face foarte fericită.
Aici mi s-a spus să aştept.
Asistenta ta nu m-a lăsat să aştept în biroul tău, aşa că...
Am încercat să vă sun.
Nu trebuia să-l laşi pe D-l Pryce să aştepte afară.
- E frumos că spui asta. - Trebuia să-i spui să plece acasă.
Dar am fi ratat
această întâlnire jenantă în public.
Ce cauţi aici?
Ok. Acum că ai întrebat,
am venit să văd dacă mai vrei cele 30 secunde.
Cina... tu şi cu mine, diseară.
Ai venit aici să mă inviţi în oraş.
Nu, am venit la o întâlnire cu
Biroul de Comunicare.
Dar cum eram în zonă, am zis...
Da.
Da, să vin aici să te invit în oraş.
Realizezi că e mijlocul zilei?
Păi, nu mă gândeam să ieşim acum...
dar dacă insişti să fi invitată
la cea mai bună masă din viaţa ta în acest moment,
cred că-mi pot elibera programul.
Vezi? Uite. Zâmbeşti.
Da, dar n-are legătură cu tine.
Nu cred asta nici măcar o secundă.
Cred că spunea adevărul.
D-nă Preşedinte, am veşti bune.
Avem pe Blackburn.
Votează da, şi asta înseamnă
că imediat ce Cyrus agaţă pe Greenwald, vom fi...
Jake, ce cauţi...
Nu eşti singura cu veşti bune.
Am localizat spionul lipsă.
Aşa?
Aşa.
Echipa Amiralului Ballard a reuşit să-i stabilească poziţia.
E ţinut într-o tabără lângă graniţa turcă.
Astea sunt veşti foarte bune.
E o echipă SEAL la bordul USS Alston în Golful Persic.
Dacă se pregătesc acum, pot pleca în salvarea...
Planul s-a schimbat.
De când?
Salvarea necesită timp. Timpul înseamnă americani morţi.
Dar Jake m-a trecut toate scenariile posibile...
Sunt sigur că a fost foarte explicit.
Deci îl omori?
O lovitură e cea mai bună opţiune.
- Singura opţiune. - Dacă aş avea un moment...
Nu poţi, Liv.
Ţi-ai susţinut cazul. Acum Jake îl susţine pe-al său.
Va fi rapid, în linişte, sub radar...
Omori un om care şi-a trăit viaţa protejând...
Asta facem, Olivia.
Jake, spune-mi detaliile loviturii.
Vreau să ştiu exact cum vom face asta.
Aici sunt câteva poze cu tabăra.
Observaţi cât este de izolată.
Bună.
Vreau să-mi faci un serviciu.
Elicopterul a aterizat deja.
Nu s-a dat alarma.
D-nă Preşedinte, zona e liberă.
Eliminaţi-l.
Avem verde. Succes, Domnilor.
D-ră Pope, sper că eşti aici cu o cutie
din acel ceai delicios cu care m-a servit şefa ta ieri.
Altfel, n-am nimic de spus.
Şi ce este asta?
Mereu am fost impresionată
de importanţa familiei în cultura voastră.
Copii-părinţi, e cea mai puternică legătură.
Succesul lor, sănătatea copiilor tăi,
înseamnă totul pentru voi.
Joshua Stewart... îl vreau înapoi.
V-am spus deja. Nu-l avem.
Asta e o transmisie live de pe o puşcă cu lunetă M96.
Poţi continua cu minciuna ta,
dar ar trebui să cunoşti consecinţele.
Avem mişcare. Paznici.
Haideţi, haideţi, haideţi.
Paznic ucis. După mine. Bine. Verificăm. Mergem sus.
Celula ostaticului e pe acel hol.
Ăsta e fiul meu!
Da. Şi acel ostatic e tatăl cuiva.
Şi noi preţuim familia.
Ai traiectorie liberă?
Da.
Dar mergem la cacealma, da, Liv?
Cacealma?
Liv? Răspunde-mi.
Trage
în 5...
4...
3...
- 2... - Nu!
Te rog. Voi suna.
Te rog nu face asta.
Te rog nu-mi răni fiul.
Te rog.
Asta e celula?
Totul pregătit?
Intraţi.
- Totul e liber. - Liber.
Ţinta nu e aici.
Repet... nu avem ochi pe ţintă.
Unde e?
Trebuie să-l fi mutat.
Mutat? Unde?
Mai adânc în tabără, poate... Văd câteva posibilităţi.
Unde ai fost?
Îmi cer scuze că întrerup, D-nă Preşedinte,
- dar trebuie să vorbiţi. - Olivia, dacă nu vezi,
sunt puţin ocupată. Ia mesajul.
Este Ambasadorul Marashi, D-nă.
D-le Ambasador.
Mulţumesc, D-le Ambasador.
Profesorul Stewart tocmai a fost dus
la Ambasada Statelor Unite, nevătămat.
Anulaţi misiunea.
Repet... anulaţi misiunea.
M-am gândit la oferta ta. Şi are destulă logică.
Ştiam că vei vedea asta.
Din păcate, planul tău are un defect major.
E greşit.
Poftim?
Întreabă-te
de ce a fost facultatea gratuită în platforma democrată?
Răspunsul este, că e bine pentru ţară.
Diane, America are nevoie de asta.
Şi America va primi asta.
Dar de la partidul care a promis asta de la bun început.
Această victorie poate fi a noastră.
Haide, Cy.
Ce înseamnă 4 ani?
E cu 4 ani prea mult.
Sunt 4 ani în care
fiecare boboc de liceu din ţara asta
nu-şi va da silinţa
dacă ei cred că Guvernului
nu-i pasă de ei.
4 ani în care absolvenţii de liceu
vor accepta locuri de muncă prost plătite
pentru că nu-şi pot permite împrumuturile pentru studii.
Şi, da, sunt 4 ani în care nepoata ta,
Emily, îşi va termina studiile la Princeton
fără să se îngrijoreze nicio secundă
dacă familia ei îşi poate permite s-o ţină acolo,
după care va avea acces la oportunităţi
mai bune la care un amărât de absolvent de liceu
poate doar visa.
Abilitatea de a plăti pentru facultate, Diane,
e unul din multele lucruri
care îi face pe bogaţi bogaţi şi îi distruge pe ceilalţi.
Dar acum, chiar acum, avem oportunitatea să îndreptăm asta.
Avem un Preşedinte dispus, o Cameră entuziastă,
şi destul Senat să voteze aşa-zisa voastră...
lege în devenire.
Aşa cum spuneam, oferta ta are logică,
dar este falimentară dpv moral.
Şi dacă tu şi mica ta trupă de cinici
apăreţi mâine şi votaţi împotriva acestei legi,
promit că atât Preşedintele cât şi votanţii tăi
vor auzi cum un politician parşiv
preferă să sufere o înfrângere
decât să ofere o victorie Americii.
Aşa că... ce zici de asta "pe termen lung?"
Îmi place un final fericit.
Mie îmi place un cec gras.
De regulă Pryce are dreptate,
şi da, din când în când Pryce greşeşte.
Iar astă seară accept înfrângerea spunând că nu era posibil,
dar tocmai am auzit că Preşedintele Grant
are voturile necesare atât din Cameră cât şi din Senat.
Fiecare american va avea şansa să meargă la facultate.
Trebuie să-i recunosc asta...
Discursul despre unitate despre care tot vorbeşte...
poate fi mai mult decât vorbărie...
Bună.
Pot intra?
Nu.
Liv, îmi pare rău. Am greş...
Am greşit să mă duc la Mellie pe la spatele tău.
Nu trebuie să-ţi ceri scuze.
A fost vina mea.
Acum e foarte clar
Nu. Nu, ai avut dreptate despre Profesor, iar eu am greşit.
Evident am avut dreptate legat de Stewart... desigur.
Dar nu de asta...
Ai trecut peste mine.
Ai trecut de mine şi te-ai dus la Mellie.
Nu e vorba că ai greşit.
- E că te simţi prea încrezător. - Stai. Nu ştiu...
Am făcut o greşeală cu tine.
Suntem foarte, foarte buni împreună.
Avem o deprindere.
Şi... am fost naivă.
Dar indiferent ce,
nu te mai las să te întorci în patul meu.
Te culci cu şefa.
Eşti prea comod.
Eşti familiar.
Ai uitat cine sunt.
Ai uitat să-ţi frie frică, şi m-ai subminat.
Stai. Vorbeşti...
Nu vorbeşti serios.
Nu-ţi face griji... nu se va mai întâmpla.
Asta s-a terminat.
Liv, te rog.
Mergi acasă la soţia ta, Amirale Ballard.
- Alo? - Olivia.
Cyrus n-a muşcat momeala.
Se pare că e în echipa Mellie până la capăt.
Preşedintele Bashranului e supărat
şi refuză până şi să discute despre tratatul nuclear
după incursiunea noastră militară din ţara lui.
Aşa că am programat o discuţie telefonică cu Premierul britanic.
Au fost împreună la Oxford.
Dacă poate cineva debloca asta, este...
De ce nu-l suni singură pe Premierul britanic?
Sau ai prefera să-mi pui o cască în ureche
şi să aud în direct?
Mellie...
Uite cum merge pe aici.
Tu mă consiliezi, eu iau decizii.
Sprijini această decizie indiferent...
Nu. De fapt, nu e deloc...
- Dacă mă mai trădezi o dată... - Trădare? Te-am salvat.
Dacă nu pot avea încredere în tine, atunci...
- Ăsta e biroul meu. - Ăsta nu e biroul tău.
Aparţine poporului, Republicii.
Acest birou e sacru.
Nu îl deţii, îl ai în chirie...
4 ani cu posibilitate de prelungire.
Îl aperi, îl slujeşti,
şi nu decizi cum e mai bine de capul tău.
N-am decis.
Ţi-am ascultat sfatul, şi am ales altceva.
Şi acum trebuie să fac curat după tine,
şi din acest motiv trebuie să vorbeşti cu
- Premierul britanic. - Nu-mi pasă nici măcar
dacă acest nor de praf cu Bashran provoacă Al Treilea Război Mondial.
Singurul lucru de care îmi pasă acum
este să ne înţelegem foarte clar că îmi urmezi ordinele.
Că mă susţii.
Nu te furişezi de aici
şi treci în privat după ce am dat un ordin.
Sunt trei lucruri pe care trebuie să le ştii despre mine
pe care trebuia să le ştii deja, dar este clar că trebuie reamintite.
Unu, nu mă ignori.
Pentru că... doi, am dreptate, mereu.
E frustrant... dar te obişnuieşti.
Şi trei... doar noi suntem.
Tu şi cu mine... astea suntem.
Avem totul...
poporul, scena,
sforile, armele, totul.
Totul... este al nostru să desfăşurăm pentru apărarea şi îmbunătăţirea
poporului pe care îl slujim.
Dar bărbaţii de dincolo de zidurile acestui oval?
Vor să ne ia tot.
Pentru că sunt îngroziţi.
Pentru că sunt indignaţi.
Pentru că au realizat în sfârşit
că toate secolele de misoginisme şi privilegii
şi de reguli s-au dus.
Şi din acest motiv nu asculţi ce spune un bărbat în detrimentul meu.
Succesul tău ca Preşedinte e singura mea agendă.
Eu, doar eu, îţi ţin spatele... mereu!
Vrei să ţii barbarii la poartă?
Vrei să păstrezi aceşti pereţi?
Vrei să ai totul,
să inversezi valurile de nedreptate, să redesenezi harta,
să inunzi întunericul cu lumină, să câştigi locul nostru,
şi să faci în aşa fel încât femeia care deţine acest birou
să nu mai fie o poveste, ci regulă?
Atunci trebuie să încetezi să te gândeşti la mine ca la un angajat
şi să te gândeşti la ce sunt.
Şi ce anume eşti?
Şefa.
Ai încredere în mine, şi numai în mine,
şi vei deveni un monument.
Ignoră-mă, permite-le să intervină între noi,
şi vei deveni o notă de subsol.
E o maşină care aşteaptă afară.
Ieşirea din est, chiar după acele draperii.
Te va duce la Hotelul District.
Portarul de acolo se numeşte Mike.
Mike lucrează pentru mine.
Mike îţi va da o cheie... camera 523.
La interior, vei găsi o uşă de legătură.
Uşa va fi descuiată.
Mă voi ridica acum.
Să aşteptăm...
nu ştiu... 30 secunde?
Şi vii şi tu.
Aşa că, spune-mi, care vrei să fii?
Monumentul.
Vreau să fiu un monument.
Bine.
corvin.predoiu www.subtitrări-noi.ro