Am terminat hotelurile.
Mi-ai văzut geanta?
- Hoteluri de 5 stele. - Puteam să jur...
Nu facem din asta următorul Super 8, nu?
Pentru că ceva îmi spune
că-ţi plac serviciile de 5 stele pe care le primeşti.
Acum îţi acorzi 5 stele?
Spune-mi că greşesc.
Te caut eu.
- Asistenta ta... - Ce?
Asistenta ta mă va căuta.
Asistenta mea se ocupă de agenda mea.
Aşa că, poate, mai târziu, cină, în oraş?
Poate asistenta ta mă strecoară şi pe mine în program?
Zic şi eu, acest serviciu de 5 stele
se poate extinde şi în afara camerei de hotel.
Curtis...
asistenta mea se ocupă
de programul meu şi aşa încărcat.
Dacă am o zi...
dacă ceaiul nu mă aşteaptă pe birou,
clocotind dimineaţa,
dacă Preşedintele ignoră
ceva ce am spus după-amiază,
dacă dineul de stat pe care îl organizez
pentru un Preşedinte care se află în oraş
şi care trebuie să aibă loc seara...
acolo intervii tu şi serviciile tale de 5 stele.
Chiar nu ştiu cum să-ţi explic mai bine de atât.
Deci, ăsta e felul tău de a-mi spune că n-ai nevoie de însoţitor
la dineul oficial de mâine seară?
Pentru că speram să...
La revedere, Curtis.
Sezonul 7, Ep. 2. Periază oamenii
Desigur, tradiţia dineului oficial
datează tocmai din 1874,
când Preşedintele Ulysses S. Grant
l-a întâmpinat pe Regele Kalakaua al Hawaii,
care, după cum ştim cu toţii, a devenit ulterior al 50-lea stat.
Şi, la acel dineu au participat doar 36 invitaţi
servind 29 feluri de mâncare, dacă vă vine să credeţi.
Astă seară, Preşedintele Grant va fi gazdă pentru 120 invitaţi
servind numai 5 feluri la dineul oferit în cinstea
Preşedintelui din Bashran.
Scuzaţi-mă, ce este cu prelata asta?
Asta e vechea piscină construită de Preşedintele Franklin Roosevelt.
E în curs de modernizare.
Şi după cum poate unii dintre voi ştiţi, Preşedintele Roosevelt avea poliomielită,
aşa că el chiar a folosit piscina...
Este Olivia Pope, oameni buni...
- Şefa noastră de Cabinet. - Bună ziua, bună ziua.
Aţi ales o zi foarte aglomerată să vizitaţi Casa Albă.
Bine aţi venit.
D-le Vice Preşedinte.
Aş vrea să încetezi cu asta.
- Cu ce? - Să fi atât de formală.
Aş vrea să fi informală...
colegială, dar prietenoasă.
Înţeleg. Eşti aici să te plângi.
Am fost prieteni cândva, nu?
- Dar acum ce sunt pentru tine? - În acest moment,
ne pregătim să-l primim
pe Preşedintele unei ţări
care tocmai ne-a prins că-l spionăm...
nu e momentul ideal pentru asta, când scopul acestui dineu oficial
este să-l facem pe acest om să-şi dezvăluie arsenalul nuclear.
Şi peste toate, mai e şi faptul că Mellie
nu are o Primă Doamnă.
Aşa că întrebările la care a trebuit să răspund...
au fost despre porţelanurile chinezeşti,
şi despre aranjamente decorative, iar eu nu sunt organizator de nunţi.
Aşa că, ce însemni tu pentru mine... orice altă persoană în birou
care vrea să mă enerveze în legătură cu dineul de diseară.
Decât dacă... şi mi-ar place asta...
îmi vei spune că eşti aici pentru altceva.
Spune tot.
E despre aranjamentul la dineu.
La revedere, Cyrus. Stau chiar lângă Fenton Glackland...
Fenton Glackland...
şi presupun că nu este un accident.
Presupui corect.
De ce, Olivia? Cu ce am păcătuit?
Ce zei am ofensat de am fost condamnat
să stau timp de 2 ore
lângă Fenton Glackland?
Sau e pentru că sunt gay, şi el e gay,
şi tu crezi că vorbim
vreun dialect gay?
Stai lângă Fenton
pentru că este unul din cei mai mari donatori la campanie,
şi a fost cererea lui specială să stea lângă tine.
Olivia, vorbim despre omul
care poartă şlapi la emisiune.
Uite, cu toţii avem câte ceva de făcut diseară.
Am menţionat că Mellie încearcă să farmece un dictator
să semneze un tratat nuclear?
Poţi sta şi tu la palavre
cu un mogul miliardar de al cărui sprijin depindem.
Este un monstru...
un partizan.
Exact.
La ultimele alegeri,
a donat în ambele tabere.
Cu alte cuvinte,
când te gândeşti la propria ta campanie,
Glackland poate fi
o persoană utilă.
Vrei să fiu prietena ta, Cyrus?
Aşa îţi arăt prietenia mea.
Ieşi din biroul meu.
Vrei 4 invitaţii la dineul de stat
de diseară.
Exact la acela.
Da, nu te pot ajuta.
La telefon ai spus că nu va fi o problemă.
Pentru că mă gândeam că vrei să fi invitata mea,
ceea ce n-ar fi o problemă,
dar invitaţia e +1, nu +4.
David, avem nevoie de clienţi importanţi...
genul de clienţi care participă la dineuri de stat.
Genul de clienţi care au venit la OPA pentru că o ştiau pe Olivia Pope.
Dacă vrem să vină la QPA,
trebuie să ştie cine suntem.
Dacă ţineţi morţiş să fiţi toţi acolo,
de ce nu vorbeşti cu Olivia?
Olivia are prea multe pe cap acum.
Şi eu nu?
Abby, sunt Procurorul General al...
Al Statelor Unite ale Americii.
Da, ştiu, dar eşti şi prietenul meu,
şi ţi-am cumpărat prânzul, aşa că îmi eşti dator.
Mâncăm împreună tot timpul,
pe care eu îl cumpăr, aşa că tehnic, tu îmi eşti datoare.
Ştii ce? Hai să nu ne scoatem ochii.
Abby, nu ştiu dacă-ţi aminteşti,
dar ai lucrat cândva la Casa Albă.
Da, asta e fraza cheie, "ai lucrat."
Nu crezi că dacă apar la Casa Albă
şi mă rog de Secretarul de Presă să-mi arunce ceva, e cam trist?
E mai trist decât ideea că pot fi cumpărat
cu un platou de tăiţei prăjiţi şi nişte rulouri cu ouă?
Astea sunt nişte rulouri foarte bune.
Am intrat!
4 invitaţii la dineul de stat,
toate graţie lui David Rosen.
- Cine e Kevin Dunwoody? - Kevin Dunwoody eşti tu.
Trebuia să vă dăm identităţi false.
Nu sunteţi Rihanna sau Adele.
Casa Albă nu va invita pe
"Huck" sau "Charlie."
Nu ştiu dacă mă văd Kevin.
- Nu vrei să fi Kevin? - Eu nu vreau să merg deloc.
Asta e o mare oportunitate,
şi nu ne permitem s-o ratăm.
În plus, eu sunt şefa, şi spun că mergem,
- aşa că mergem. - Identităţi false?
Infiltraţi în clădirii guvernamentale securizate?
Sună puţin că în vremurile bune.
Intră direct în tratatul nuclear.
- Să încep cu "D-le Preşedinte" sau... - D-le Preşedinte Rashad.
Va încerca să te îndrepte
spre dezastrul cu Joshua Stewart,
caută un fel de scuză pentru faptul că i-am spionat ţara...
Ce înseamnă în incident izolat când un tratat nuclear
echivalează cu pacea în Orientul Mijlociu?
Avem doar această întâlnire formală şi dineul oficial
să-l convingem să facă acest pas îndrăzneţ.
Priceput.
D-le Preşedinte Rashad, bine aţi venit.
D-nă Preşedinte, vă mulţumesc.
Să fiu invitat aici,
dar şi faptul că beneficiem de atenţia Dvs integrală,
este un moment important pentru ţara mea.
La fel şi pentru a noastră.
Vă mulţumim, tuturor.
Mulţumim.
Apreciez cu adevărat această vizită.
Sper s-o facem împreună istorică,
şi să plecăm pe drumul foarte important
al Bashran-ului fără arme nucleare.
Este un drum foarte important.
Şi dificil, nu?
Ţinând cont de faptul că ţara Dvs a demarat
cursa înarmării cu decenii în urmă
şi au escaladat-o când au furnizat
echipament nuclear duşmanilor noştri,
forţând Bashran-ul să cheltuie importante resurse
doar ca să ne protejăm teritoriul.
- Da, bine... - Şi cum bineînţeles ştiţi,
cât de diferit este pentru un lider, ca mine, să simtă ce este securitatea,
când CIA furnizează muniţie
fracţiunilor rebele care vor să mă înlăture de la putere.
Dar înainte să-mi spuneţi
că pur şi simplu doriţi să răspândiţi democraţia,
când, de fapt, răspândiţi valori morale îndoielnice
şi obsesie păcătoasă despre sex,
daţi-mi voie să vă spun că aş fi încântat
să discutăm modalităţi de eliminare a armelor nucleare
de pe întreaga planetă...
începând cu ţările care au cele mai multe...
cum ar fi Statele Unite, de exemplu.
Asta ar fi istoric.
Nu credeţi?
Deci, ce spuneaţi de acel tur?
Ok, am identificat persoanele de pe lista de invitaţi
cele mai predispuse la scandal.
Trebuie să ne asigurăm că-i abordăm diseară.
Ei sunt prioritatea noastră.
Huck. Te simţi bine?
Nu vreau să merg.
Nu sunt foarte bun...
la discuţii mărunte.
Păi, ştii, nu trebuie să spui prea multe.
Pui una, două întrebări,
şi-i laşi pe ei să vorbească.
Cel mai bun mod pe care îl ştiu să-i fac pe oameni să vorbească...
e să-i rănesc.
Dar îi răneşti pe aceia
care nu vor să-ţi răspundă la întrebări.
Acestor oameni de diseară..
le place să se audă vorbind.
Şi le place să vorbească despre ei.
Pune o întrebare, şi lasă-i să vorbească.
Vei fi bine.
Îţi lipseşte?
Casa Albă?
Am fost un dulău...
am înfăptuit politica...
care a afectat 300 milioane de vieţi.
Aş minţi dacă aş spune că nu-mi lipseşte...
câteodată.
Dar, să ştii...
prefer să fiu un gladiator.
L-am primit pe acest bărbat în casa americanilor.
A fost o greşeală. Nu este rezonabil.
Adevărat, dar asta nu neagă faptul
că avem nevoie de Preşedintele Rashad să semneze acest tratat.
Cât de curând credem că Bashran
poate elimina armele nucleare?
Mulţumesc, Yvette.
Directorul CIA estimează undeva
- între 5 şi 12 luni. - Aşa repede?
Mellie, cooperarea lui Rashad este determinantă.
Dineul de astă seară e crucial.
Ce zici dacă sărim peste dineu?
Mergem în Georgetown, bem ceva,
- întâlnim nişte tipi. - D-nă Preşedinte, dacă ne putem concentra...
Ar fi atât de mişto. Gândeşte-te doar.
Uite, nici măcar nu trebuie să fie Georgetown.
Putem merge oriunde în D.C.
- unde îşi fac veacul tipii bine. - D-nă Preşedinte...
Asta e problema... D-nă Preşedinte,
mereu este D-nă Preşedinte.
Nu că mă plâng.
Am vrut să fiu prima, m-am luptat să fiu prima,
şi, desigur, ştiam despre cura pentru sexism
că poate avea efecte secundare.
Dar, pe Dumnezeul meu, Liv.
Nu se termină niciodată.
Nu încetezi niciodată să fi Preşedinte, nici măcar un minut.
Toate rachetele şi tratatele
şi grijile pentru siguranţa naţiunii
în fiecare minut din zi.
Simţi că uiţi cine eşti.
Te simţi ca un prizonier.
Simţi că eşti prins sub greutatea
puterii şi a responsabilităţii.
Te striveşte.
Măcar dacă lumea ţi-ar permite
să faci slujba asta şi să rămâi tu, nu?
Că eşti femeie nu te face originală.
Suni exact ca Fitz,
ai sunat exact ca fiecare alt Preşedinte.
Dar nu sunt.
Nu sunt doar POTUS.
Sunt femeia POTUS, single.
Ştii ce înseamnă asta?
Înseamnă că sunt centura umană de castitate.
Bărbaţii au avut, dpv istoric,
întotdeauna probleme să fie provocaţi
de femei puternice... idioţii.
Şi când acea femeie este liderul lumii libere?
Olivia, "sunt statută".
Vaginul meu e frumos, şi e primitor,
dar e tratat ca o casă a morţii.
- Nu pot băga nimic acolo. - Ok!
Asta e o prezentare colorată de care n-am nevoie.
Ştii ce îmi trebuie? Îmi trebuie un vibrator.
Preşedintele are nevoie de un vibrator.
Pot primi unul? Nu.
Pot merge la magazin să cumpăr unul? Nu!
Nu-l pot comanda online.
Nici măcar un card de credit nu mai am.
Şi cu siguranţă nu-mi voi trimite
militarul care mă păzeşte, să meargă să aleagă unul pentru mine.
Nu pot cere nimănui din personal, serios, pentru că,
pe bune, gândeşte-te la gargara politică
pe care o vor vomita democraţii.
Titlurile...
"Membru al personalului forţat să cumpere jucării sexuale pentru Preşedinte."
Vrei să vorbeşti despre bijuteria coroanei
a sistemului penitenciar din America?
Nu pot să mimez un orgasm aici.
Mă tot gândesc...
cum ar imortaliza Ken Burns acest moment
în documentarul tău?
Păi, sper că ar face o reconstituire.
E singurătatea.
Ştiu.
Ştiu cu adevărat.
Dar...
asta e slujba.
Trebuie să te ţii de slujbă.
Ştiu.
Voi lucra cu Preşedintele Rashad la dineu.
Dacă nu pot să mi-o pun, pot, cel puţin,
să fac ceva legat de proliferarea nucleară.
Să mergem să facem pace în lume.
Una din cele mai noi firme a lui dezvoltă conceptul că
"masa pe bază de insecte înlocuieşte agitaţia."
Ştiai că prietenul nostru, D-l Glackland mănâncă gândaci?
La propriu, mănâncă gândaci.
Pe aici.
Ce-i ăsta?
Ăsta e cel mai important echipament de aici.
Niciun centru de comandă B613 nu este complet fără el.
Mofturi mărunte.
Preşedintele Rashad.
E cam dificil.
Mellie va lucra cu el la dineu.
Poate îl va înmuia. Mă îndoiesc că va reuşi.
Dacă nu se înmoaie, vom avea nevoie
de puţin ajutor ca să semnăm tratatul.
Un mic ajutor. Vorbim de...
Mizerie... îl ţii cu capul în jos,
şi vezi ce cade din buzunare.
Crezi că poţi face asta?
Absolut.
Ăsta era singurul loc în care se simţea liber, să ştii.
Roosevelt... cel care a construit locul ăsta.
Afară, era condamnat într-un scaun cu rotile,
dar aici.... în apă,
parcă putea zbura.
Acum pare greu de crezut, nu?
Anunţă-mă dacă ai găsit ceva.
Se spune că poţi vedea castelul din fiecare gaură,
dar pot confirma priveliştea doar din groapa cu nisip.
În viaţă, e la fel ca şi în golf.
Scuzaţi-mă, nu... mai aştept încă un minut.
Te rog să mă ierţi. Fenton Glackland.
Aş spune că sunt la ordinele tale,
dar ţinând cont de câţi bani v-am dat,
tehnic, tu eşti la ordinul meu.
D-le Glackland.
Reputaţia te precede.
E doar zahăr.
Am trecut pe lângă o tonetă cu dulciuri venind încoace,
- şi nu m-am abţinut. - Tonetă cu dulciuri?
Realizezi că Cheful din această seară are 3 stele Michelin.
Pe deplin meritate...
Am mâncat în toate restaurantele ei.
Dar porţiile ei? Insultătoare.
Şi dacă ţi-e puţin foame,
sugerez... să te saturi cu aperitive.
Sincer, credeam că firma şi-a închis porţile
când Olivia Pope a plecat la Casa Albă.
Din păcate, asta e o greşeală comună,
şi una pe care dorim s-o corectăm.
Curmale umplute, iubito?
Ce domn.
Spuneţi-mi, de cât timp sunteţi însuraţi?
De fapt, ne...
Cam de un an jumate, corect, Kevin?
Corect. Un an jumate.
Am găsit o dată un căţel pe marginea drumului.
Am încercat să-i masez inima să-l ţin în viaţă...
n-a funcţionat.
Mulţumesc, mulţumesc, mulţumesc.
Următoarele 3 prânzuri fac cinste.
Cum funcţionează aritmetica asta?
Ar trebui să fie măcar un prânz pentru fiecare invitaţie.
Hei! Erai deja +1.
Chiar îţi pui partenera să-şi plătească pentru mâncare,
chiar aşa?
Nu. Nu, cred că nu.
Ştii, cred că e Senatorul Powell acolo.
Ar trebui să merg să salut.
- Ce s-a întâmplat? - N-a vrut să vorbească.
Ţi-am spus, nu mă pricep la asta.
Încearcă să vorbeşti cu altcineva
cu care poate ai ceva în comun, poate...
Sunt mulţi militari pe aici.
Cu unul din ei.
Liv.
Quinn. Eşti aici. Sunteţi toţi aici.
Da, suntem, dar nu vreau să-ţi faci griji.
Nu te vom face de râs.
Huck e în lesă, bebeluşul stă acolo,
aşa că nu se rupe apa pe această minunată carpetă roşie.
Iar Charlie nici măcar nu e Charlie.
E Kevin.
Super.
Lasă-mă o secundă, ok?
Ce cauţi aici?
Am fost invitat.
O cunoşti pe Sarah Jacobi? Lucrează la Apărare...
- Trebuie să pleci. - Ar fi nepoliticos faţă de Sarah.
Dacă eşti aici să faci ceva ridicol...
Nu, sunt aici să-mi impresionez partenera.
Vrei s-o cunoşti? E minunată...
E isteaţă, şi fi atentă,
nici măcar nu are o asistentă.
Fericitule.
Nu arăţi fericită.
Nu am timp de asta.
Corect.
Foarte ocupată, ştiu.
Doamnelor şi domnilor,
Preşedintele Statelor Unite
împreună cu Preşedintele Rashad din Bashran.
Şi fie ca această seară să înceapă o nouă eră
de pace şi prosperitate pentru Bashran,
şi o prietenie care va dăinui mult timp după noi.
Frumoase cuvinte de la o gazdă elegantă.
Frumoase cuvinte de la un Preşedinte cu o agendă clară,
una care e în interesul ţării tale.
Poate în interesul tău.
Încerc să evit un război
major în Orientul Apropiat.
Încerci să te împăunezi
şi să câştigi capital politic.
Să semnăm un acord nuclear ar fi o realizare
mult peste capitalul nostru politic.
Nu cred că vrei asta,
te asigur.
Avem o vorbă în ţara asta.
Se numeşte "a da la şcoală."
Dacă sunt de acord cu acest tratat al tău,
voi fi considerat slab.
Sprijiniţi foarte bine financiar, criticii mei care vor să-mi ia puterea,
se vor înmulţi.
Voi fi exilat în cel mai fericit caz
şi asasinat în cel mai rău,
şi în loc să discuţi cu mine, vei avea de-a face
cu un cuib de viespi anti-americane
cu acces la materiale radioactive.
Te putem ajuta să vinzi ideea de pace
poporului tău.
Pot face o vizită în ţara ta...
să vorbesc cu...
Doamna albă fără niciun căpătâi vine să ne salveze?
Nu prea cred.
Poate dacă ajung să mă cunoască mai bine?
E un punct de vedere corect.
Şarmul şi inteligenţa ta sunt arme puternice.
Acum realizez asta.
Dar mi-e frică că nu ajunge.
Lasă-mă să te mai dau la şcoală.
Cum spuneam, în momentul în care rostesc cuvântul "tratat,"
sunt fie mort, fie exilat,
mai ales acum că Dakal dezvoltă propriile arme
chiar lângă noi.
Aşa că mă tem că visul tău este zădărnicit de realitatea mea.
Spune-mi te rog că ai ceva.
Prietenului nostru îi plac mai tinere.
Fata nu pare să aibă mai mult de 16 ani.
Şi unde au fost făcute?
Aseară la Ambasadă.
Echipa de securitate a lui Rashad au strecurat-o prin spate.
Ceva poze din dormitor,
dovezi că a fost plătită?
- Nimic pe cameră. - Mai caută.
În Bashran, deviaţii sexuali sunt fie închişi, fie executaţi.
Părerea mea, va prefera să semneze un tratat
decât să fie scos din palat şi atârnat de o macara.
Dorinţa ta mi-e poruncă, şefa.
- Cafea? - Nu pentru mine. Mulţumesc.
Eu da, mulţumesc.
Să ştii, D-le Congressman, e atât de amuzant că ai menţionat de polo.
Familia soţului meu e nebună după acest joc.
Nu-i aşa, Kevin?
- Întradevăr. Nebună rău. - Serios?
Eşti neam cu Atlanta Dunwoodys,
- nu-i aşa? - ...Nu.
Familia lui Kevin e din California...
absolvenţi la Stanford, cei mai mulţi dintre ei.
Ştii, mi s-a spus că Santa Barbara are un club frumos de polo.
Da, dar 1911 e cel mai bun pistol construit vreodată.
A câştigat două războaie mondiale.
Război nou, arme noi... M9 e mai rezistent la nisip.
Şi e mai ieftin.
Da, sigur nu doare, nu?
Ai... fost în armată?
Nu ştiu.
Nu ştii dacă ai fost în armată?
Asta e baklava?
Ce ţi-am spus? Subţire.
Ar trebui să sară peste frunza de aur şi să dubleze spuma cu şofran.
- Te fac de râs. - Deloc.
Abia aştept să aud cum tortul va combate dulciurile de la tonetă.
Ştii ce am făcut azi?
Ai inventat o ambarcaţiune motorizată cu rahat de gândaci?
Am cumpărat un Cezanne... $105 milioane.
Dragul de tine.
Care Cezanne?
Nu-mi amintesc.
Dar agentul m-a asigura că e destul de faimos...
un băiat, o vestă... ceva de genul ăsta.
"Băiatul cu vesta roşie"?
Da, cam aşa.
Ăsta...
e unul din cele mai...
Ai cheltuit $100 milioane pe un tablou,
şi nici măcar nu ştii care e?
E pentru biroul meu.
Vezi tu, afacerile mele aduc 1 milion pe oră.
Asta înseamnă $17,000 pe minut.
Aşa că nu urăsc nimic mai mult ca oamenii să-mi piardă timpul.
Dar am găsit o soluţie.
Artă de 1 miliard de dolari
atârna în foaierul de la birou...
Warhol, Picasso, Monet, în curând acest Cezanne.
După ce oamenii trec de toate alea,
trec direct la subiect.
Şi aşa îmi place.
- Cred şi eu. - Problema este,
cu ce mă ajută acea colecţie când sunt în lume?
Vezi tu, suntem la acest dineu de aproape 2 ore,
şi încă nu m-ai întrebat de ce sunt aici.
D-le Glackland, de ce eşti aici?
Pentru că îmi place să lucrez cu experţi,
şi tu eşti un expert în politică.
Adevăratul expert stă în capul mesei.
Eu am mers în maşina de asistenţă,
am fost la închisoare, pe urmă am pierdut.
Nu te vinde aşa de ieftin.
Le-ai văzut pe toate,
ai jucat fiecare carte,
ai văzut fiecare greşeală.
Ok, sunt un expert.
Ce vrei să ştii?
Dacă aş vrea să candidez pentru Guvernator...
de unde, mai exact,
ar trebui să pornesc?
Guvernator.
Veri să candidezi pentru Guvernator.
Doamnelor şi domnilor,
întrucât dineul a fost servit,
am dori să ne însoţiţi în Sala de Est
pentru un concert.
- Nu, nu, nu. - Nu mergem acolo.
Îmi oferi un tur privat.
Apreciere pentru muzică forţată?
Amână concertul.
Vrei veştile bune sau pe cele rele?
- Jake... - Nu e prostituată.
Astea sunt veştile rele.
Care sunt veştile bune?
Poţi proba asta?
Începe concertul?
Nu chiar.
Şi iartă-mă că dau buzna.
Am simţit că e mai bine să vorbim în privat.
Se numeşte Yasmeen Talebi.
Asta crede biroul de admitere
de la Dartmouth, oricum.
Ce nu ştiu însă, dar tu ştii,
e că se numeşte Yasmeen Rashad,
fata lui Amir Rashad, fratele tău decedat.
Mi s-a spus că studiază engleză în principal
şi masculinitatea în secundar.
Nu cred că cineva ar agrea asta în Bashran.
Nici tu nu cred că ai agrea.
Pentru că dacă era aşa, nu i-ai fi schimbat numele.
D-le Preşedinte...
acţiunile vorbesc mai mult decât cuvintele.
Poţi vorbi despre naţionalism,
înjura în discursurile tale despre efectul coroziv
al vestului asupra valorilor voastre,
dar să-ţi trimiţi nepoata în State,
şi s-o înscrii la un colegiu de prestigiu
sub un nume fals, să-i oferi un viitor
pe care nu l-ar avea acasă...
asta îmi spune cine eşti, cine eşti cu adevărat...
ce caracter ai.
Sunt unii în ţara ta
care vor să ducă lumea înapoi în secolul XII.
Nu-i lăsa să facă asta.
Semnează tratatul.
Fă pentru ţara ta ce ai făcut pentru nepoata ta.
Ai dreptate, D-ră Pope.
Acţiunile vorbesc mai mult decât cuvintele.
Iar asta...
Asta îmi spune că naţiunea voastră încă îşi bagă nasul
- unde nu trebuie. - D-le Preşedinte...
Ambasadorul Marashi m-a avertizat în privinţa ta.
"Ai grijă la Olivia Pope," mi-a spus.
"E Diavolul."
Nu-ţi lăsa mândria să stea în calea progresului.
I-ai ameninţat copilul...
pe fiul său.
Asta îmi spune tot ce trebuie să ştiu
despre caracterul tău.
Aşa că puteţi uita despre tratat.
Echipa mea şi cu mine vom pleca imediat după concert.
Faci o greşeală.
Bună seara, D-ră Pope.
Aşa că mi-am spus,
dacă e atâta pierdere în San Francisco,
imaginează-ţi la nivel de ţară.
Că nu doar sistemele lor sunt depăşite.
În plus, nu mai am companii de finanţat.
Am lăsat ce e mai bun pentru la sfârşit.
Desigur.
Ăsta e?
Tronul puterii, centrul lumii civilizate.
Da.
Nu e ce te aşteptai?
Bine, e puţin cam...
mic faţă de ce am crezut
Dar cred că oamenii erau cam piperniciţi
şi aveau lipsă de calciu în...
- 1909. - Nu prea lăsăm oamenii...
să ştii...
M-aş putea obişnui cu asta.
La dracu cu Guvernatorul.
Mai cheltui câteva milioane şi candidez pentru Preşedinte.
Ridică-te.
Ridică-te!
Tu...
nesimţitule!
Ignorantule, autointitulat...
Ăsta e cel mai venerat birou din ţară...
Democraţia care a definit democraţia modernă.
Şansa de a sta la acest birou este o onoare şi un privilegiu,
nu un loz distribuit la
orice parvenit din Forbes 100
care poate "cheltui câteva milioane" când se plictiseşte.
Pentru informarea ta, acel Cezanne l-ai cumpărat
ca să arăţi lumii cât de important eşti?
Valorează atâţia bani dintr-un motiv.
Stilul lui Cezanne a influenţat
următoarea jumate de secol de artă modernă.
Dar ţie nu-ţi pasă.
Nici măcar nu poţi pretinde că îţi pasă,
de asta nu vei câştiga niciodată nişte alegeri,
şi cu siguranţă nu pentru Guvernator.
Cât pentru Preşedinte?
Nu mă face să râd!
Bine, să încheiem aici.
Plec.
Îmi... pare atât de rău.
D-le Glackland, Ovalul...
e în inima mea.
Aici erai.
Iată-mă.
Credeam că poate ai plecat.
Am socializat...
n-am avut nicio clipă să respir.
Acum e momentul tău.
Îmi place cântecul ăsta.
O ducem atât de bine, am chef să sărbătorim.
Crezi că le-a mai rămas ceva tort?
Vrei să mă interesez?
Pentru că pare că o treabă pentru soţul tău.
- Kevin. - Ce?
Nu contează.
Am crezut că el era Kevin.
Este.
Toată lumea se poartă ciudat în seara asta.
Huck, avem nevoie de tine acolo, omule.
Seara e pe terminate.
Vino.
Te-ai întreţinut cu tipul ăla
de la Armată, nu-i aşa?
Asta era...
până i-am văzut medaliile.
Şi ce, prea multe medalii de onoare?
Erau în ordinea greşită.
Trebuie să fie în ordinea primirii...
cele personale înainte, cele pe unitate după,
pe urmă cele non-militare, şi pe urmă...
Huck, treci la subiect.
Nu cred că e din Armată.
I-am făcut o poză,
şi o caut prin baza de date militară.
Stai, nu ţi-au luat telefonul la intrare?
- Ba da. - Şi cum ai...
De ce? Ai nevoie de unul?
Las-o aşa.
Deci, cine e tipul ăla?
Nu ştiu.
Dar n-a fost niciodată în Armată,
şi asta înseamnă că nu e cine spune că e.
Şi? Nici tu şi Charlie.
Da.
Pentru că noi suntem doi asasini.
Părea o plecare în grabă pentru Bashrani.
Crezi că asta va afecta negocierile?
Unde e întâlnirea ta? Unde e Sarah?
Schimbi subiectul.
Nu mă obliga să te dau afară de aici.
Asta ar provoca o scenă.
În plus, îţi imaginezi ştirile de dimineaţă?
Ziarist alungat de la dineul oficial
pentru că îşi făcea treaba.
Deci acum eşti la treabă?
Ăsta eşti tu care faci pe jurnalistul acum?
Preşedintele Rashad n-a plecat de aici
pentru că vroia să fie în pat la 8:00, Olivia.
S-a întâmplat ceva.
Ăsta sunt eu când îţi fac un serviciu.
Îţi dau ocazia să comentezi
despre o poveste pe care o voi publica peste 8 ore.
Nu e nicio poveste aici, Curtis.
Dineul oficial s-a terminat.
Musafirii pleacă de regulă când se termină.
Mare lucru.
Ce?
Nimic... cum răstălmăceşti tu lucrurile.
Uluitor.
Nu răstălmăcesc. E adevărul.
Mai ştii care e diferenţa?
Când te comporţi
ca şi când nu ştii ce se întâmplă la acest dineu
când te prefaci că eşti de acord cu programarea
întâlnirilor noastre de la hotel prin intermediu asistentei tale.
Eşti numai o răstălmăcire.
Fi cinstită cu mine, Olivia.
Sau ţi-e frică şi de asta?
Nu ştii lucrurile elementare despre mine.
Poate că nu.
Dar aş vrea să le aflu.
Liv.
Avem o problemă.
D-le Preşedinte Rashad.
Preşedintele Grant m-a trimis să vă opresc.
Vrea să vorbească, tete-á-tete.
Nu te cunosc.
S-a gândit că e mai bine să lase consilierii deoparte.
A spus că veţi înţelege de ce.
Aşteptaţi aici.
Pe aici, D-le Preşedinte.
Mai întâi mă spionaţi,
pe urmă mă şantajaţi, şi când nici asta nu merge...
Mă asasinaţi la voi acasă?
Voi, americanii, nu mai aveţi ruşine?
Tu ai?
Îţi faci griji pentru americani
când ar trebui să te îngrijoreze poporul tău,
cerşeşti aprobarea lor...
în timp ce ţara ta suferă.
Eşti un Bashrani.
Ameninţare neutralizată.
Sunt bine. Sunt bine!
NSA se va coordona direct cu echipa Dvs,
D-le Preşedinte Rashad.
Vom afla cum s-a strecurat asasinul la dineu
şi cu cine lucrează.
- Cum afli ceva.... - Veţi afla prima.
Ştiu deja cine e în spatele acestei acţiuni.
Radicalii din ţara mea care m-au forţat
să fac ca ei de luni de zile.
Dar acum şi-au arătat adevărata dorinţa...
să mă omoare.
Poate au eşuat astăzi, dar mâine...
D-le Preşedinte, suntem aici să ajutăm.
Dacă putem face ceva...
orice.
Olivia, mă laşi un moment cu D-l Preşedinte,
te rog?
Sigur că da, D-nă Preşedinte.
Temerile tale nu sunt niciodată nefondate.
Le cunosc foarte bine.
4 până la 6
sunt numerele magice aici.
4 până la 6 ameninţări credibile cu moartea
sunt formulate împotriva mea în fiecare zi,
conform prietenilor mei din Secret Service.
Aceste temeri...
vin cu slujba.
Crezi că mi-e frică să mor?
- N-am vrut... - Eşecul, D-nă Preşedinte,
e mai terifiant decât orice soartă posibilă.
Să-mi dezamăgesc poporul, să-i las în urmă,
deznădăjduiţi şi slăbiţi înainte să pot termina,
înainte să le pot dărui o viaţă dincolo de discordie şi de anarhie...
De asta mă tem.
Nu de moarte.
Atunci ai această oportunitate, D-le Preşedinte, chiar acum,
să te asiguri că aşa ceva nu se mai întâmplă.
Tratatul tău.
Tratatul nostru.
Nu e aşa simplu.
Dar poate fi.
Poate fi cea mai mare realizare a ta.
Să asiguri un viitor mai bun pentru ţara ta?
Fă asta,
şi mie mi se pare că
nu mai ai de ce să te temi.
Voi avea nevoie de o asigurare...
una, anume.
Spune.
Dakal...
Cel mai agresiv duşman al ţării mele.
Dacă voi semna acest tratat, trebuie să-l semneze şi ei.
Dacă nu, n-are rost.
Vom aduce şi Dakal la masă, atunci.
Lasă asta pe mine.
D-nă Preşedinte,
nu ai ceva...
mai tare?
Ţi-aş fi oferit, dar am presupus că nu bei.
E un obicei vechi de când eram la universitate.
Am încercat să fiu discret.
Nicio distracţie să bei singur.
Presupun că...
D-ra Pope ţi-a spus despre Yasmeen.
Nepoata ta.
Are o poză cu tine
pe perete în dormitor.
Spune despre tine...
că eşti o inspiraţie.
Am vrut să ştie că viitorul ei e nelimitat,
dar tradiţiile şi legile ţării de baştină...
poate fi orice vrea să fie.
Cu siguranţă nu trebuie să te explici...
Eşti...
extraordinară.
E o onoare să stau aici, lângă tine, acum.
Ar trebui să plec.
Eu...
abia aştept să lucrăm împreună.
Deasemenea.
Vă mulţumesc, D-le Preşedinte Rashad.
Trebuia să depun mai mult efort să mă amestec sau nu ştiu.
Îmi pare rău.
Termină.
Ai salvat pe şeful statului.
Te-ai descurcat bine, Huck.
Abby.
Ce-a fost mai devreme, ţinutul de mână?
M-am mişcat după muzică.
Da, păi, lasă muzica să te mişte când eşti singur.
Dar de ce, când tu erai acolo, chiar lângă mine?
Pentru că suntem prieteni...
Prieteni care nu se ţin de mână.
Ne stă bine împreună, Abby.
Priveşte-mă în ochi şi spune-mi că nu.
Trebuie să plec.
Dumnezeule.
Eşti îngrozitor de tăcut.
Niciodată nu eşti tăcut.
Ai spus la toată lumea că suntem însuraţi.
- Şi...? - Şi, nu suntem.
Era o sală plină de conservatori, Charlie.
A fost mai uşor să le spunem ce vroiau să audă.
De ce e aşa o problemă?
E o problemă pentru că nu suntem însuraţi
şi ar fi trebuit să fim până acum.
Ai spus că eşti ok să aştepţi
până punem firma pe picioare.
Am fost.
Dar...?
Dar poate e prea târziu.
Ce spui?
Spun despre Quinn şi Charlie că erau potriviţi.
Dar noua Quinn de la Quinn Perkins and Associates?
Ea n-are nevoie de Charlie.
Ea are nevoie de Kevin...
Kevin care să meargă la dineuri şi să bârfească
şi să provină dintr-o familie bună
care joacă polo în Santa Barbara
şi să se potrivească în acea lume fără să se prefacă
că e din acea lume?
Nu pot.
Nu mult, adică.
Gluma n-o să ţină, şi cred că trebuie să ştii asta.
Doar că nu vrei s-o spui.
Mai du-te dracu!
- Îmi dai papucii?! - Ce?
Facem un copil!
Nu îţi dau papucii! Tu mi-i dai!
De ce dracu te gândeşti la aşa ceva?!
Tu m-ai lovit!
Pentru că vorbeşti prostii!
Nu-l iubesc pe Kevin.
Prostule!
Te iubesc pe tine.
Cu tine mă mărit.
Şi nu mai aştept niciun minut.
Poate va trebui să aşteptăm câteva minute,
pentru că n-am completat formularele.
- Vrei să te lovesc iar? - Nu neapărat.
D-le, a venit un colet pentru Dvs.
N-am ştiut ce să fac cu el,
aşa că l-am pus în biroul Dvs.
E o pictură frumoasă.
Nu este...
o pictură.
Este pictura.
Este "Băiatul cu vestă roşie" de Cezanne.
A influenţat...
Nu... contează.
Marfă.
Era şi un bilet.
M-am gândit să ajungă la cineva care chiar îl apreciază. FG.
Sarah, da?
Tu eşti Olivia Pope.
Ştiu.
Am auzit numai lucruri bune despre tine, Sarah.
Îmi pare bine să te cunosc.
Îl pot împrumuta o secundă?
Mulţumesc.
A fost neaşteptat.
Sunt gata să-ţi dau acel citat.
Bine.
Doar că e pentru altă poveste...
una nouă, şi mai bună,
povestea despre cum Preşedintele Grant va aduce
atât Bashran cât şi vecinii din Dakal
împreună, la aceeaşi masă, pentru un tratat nuclear.
Asta e... fantastic.
E fără precedent.
În plus...
motiv de sărbătoare.
Şi care hotel va găzdui această sărbătoare?
Niciunul.
Mă duci la tine?
Nu mai vorbi.
Bună.
corvin.predoiu www.subtitrări-noi.ro