De ce?
De ce insişti să-ţi îngreunezi situaţia?
Crezi că-mi place să te pedepsesc?
Nu-mi place, dar nu pare să apreciezi cât de generoasă
am fost cu tine, privilegiile pe care ţi le-am acordat.
- Olivia... - Nu deschizi gura.
Este un privilegiu să-mi vorbeşti,
să poţi lucra la dinozaurul tău este un privilegiu,
posibilitatea de a face ceva... de a merge,
a citi o carte, de a folosi baia singur
este un privilegiu.
Şi până când nu-mi dovedeşti
că apreciezi aceste lucruri,
nu te vei mai bucura de ele.
- Mă auzi? - Te aud.
Nu!
Este un privilegiu să-mi vorbeşti!
Tu nu ai privilegii.
Mă auzi?
Bine.
Este important că mă auzi.
este important că asculţi
foarte, foarte atent, pentru că îi vei transmite
lui Fitz un mesaj de la mine.
Eşti pregătit?
Pleacă acasă.
Cum adică, "Pleacă acasă"?
Pleacă diseară în Vermont.
Nu ezita, nu împacheta, pleci şi atât.
Şi când ai ajuns acolo, rămâi acolo.
- Am să vorbesc cu ea. - Nu.
Să vorbeşti cu Olivia este un privilegiu,
şi dacă nu te duci acasă diseară,
e un privilegiu pe care îl vei pierde permanent.
Îmi pare rău că te-am băgat în asta, fiule.
Nu trebuia să fac asta.
Acum, pleacă acasă.
Te rog.
Sezonul 7, Ep. 5. La grădiniţă
Bună seamă, dragii mei americani.
Aseară, forţele rebele din Bashran au dat o lovitură de stat,
ocupând Palatul prezidenţial din capitală
şi omorând sute de soldaţi aflaţi la datorie
dar şi civili nevinovaţi.
Trebuie să folosim forţa armată pentru a alunga rebelii
de la putere şi pentru a-l reinstala pe Preşedintele Rashad,
ca lider de drept în Bashran.
Asta nu e doar pentru pacea din Orientul Mijlociu, ci pentru pacea în lume.
Să apărăm Bashran... mult timp adversar pentru Statele Unite?
Cine anume dintre consilierii săi crede
că soldaţi americani vor lupta cu insurgenţii de acolo
este o idee bună?
Nu scuturam cuibul de viespi aici,
ci pur şi simplu împungem ursul nuclear.
Ştiam că anunţul nu va fi primit cu căldură.
- Dar aceste cifre... - Sunt preliminare.
Poporul american poate fi convins
că acest război este în interesul său.
Nu pentru poporul american trebuie să-ţi faci griji.
De ce spui asta?
Constituţional, doar Congresul Statelor Unite
aprobă un război.
Nu contează ce vor oamenii,
şi sincer, nu contează nici măcar ce vrea Preşedintele.
Fără aprobarea Congresului, războiul nici nu intră în discuţie.
Congresul poate fi convins. Voi stabili câteva întâlniri.
Aminteşte-le celor de pe deal că războiul
e bun pentru afaceri, şi că sondajele sunt mai greu de citit
îngropate sub stive de bani.
Poate e momentul să mă întorc în Bashran,
să-mi întâlnesc inamicul în faţă.
Vei fi executat.
Dă-ne timp.
Îţi voi aduce ţara înapoi, îţi promit asta.
Rămâi...
Yasmeen.
- Nepoata? - Dacă e să rămân,
va trebui scoasă din şcoală.
Oricine vine după mine, se poate duce şi după ea.
Vreau ca Yasmeen să fie undeva unde inamicii mei
să nu se gândească să caute.
Ok, Yasmeen, vei sta aici o perioadă.
Simte-te ca acasă.
Dar mai întâi, avem nevoie de toate echipamentele tale.
Ok, sigur.
Daţi-mi un minut să dau câteva telefoane
şi să trimit nişte email-uri.
M-aţi scos în mijlocul orelor.
N-am avut ocazia să spun nimănui unde merg.
Bine. Atunci aşa o lăsăm.
Uite, ştiu că e mult.
Crede-mă, tot ce facem e spre binele tău.
Haide.
Reguli de cinema.
Dacă se aprinde sau face zgomot, merge la cutie.
Le primesc înapoi când mă întorc la Dartmouth, da?
Am să le pun bine.
Îmi pare rău, Yasmeen, dar nu te mai întorci la şcoală.
Adică, niciodată?
Asta îmi spuneţi?
Unchiul tău aproape a fost asasinat în Casa Albă.
Dacă aceşti oameni pot ajunge la el acolo,
dacă află ceva despre tine...
unde trăieşti, unde mergi la şcoală...
E îngrijorat.
Deci, da. Tot ce trebuie să spui... e da.
Ok, ai idee unde voi ajunge?
Imediat ce facem un plan,
vei merge cu unchiul tău înapoi în...
- Bashran. - În cele din urmă, da.
O să fie bine, Yasmeen, îţi promit.
Treaba noastră, singura noastră preocupare, e să te ţinem în siguranţă.
Vom fi aici pentru tine, indiferent ce.
Am o întâlnire cu Comitetul forţelor militare
după amiază să trecem în revistă ultimele informaţii din Bashran.
Pot fi convinşi să sprijine acest război
dacă îi asigurăm că victimele americane
vor fi minime.
Liv?
Poate e o cale mai uşoară.
Lovitura a fost pusă la cale de coaliţia dintre
cele două partide din Bashran, Asha şi ZTF.
Până acum, şi-au împărţit cu succes puterea,
dar dacă unul din liderii lor este ucis, iar celălalt partid
va fi văzut vinovat...
Poate duce la o luptă internă,
puciul dispare, Rashad intervine ca un erou,
îşi ia palatul înapoi şi restaurează ordinea
N-ar mai fi nici măcar o victimă americană.
Ţi-am spus că devine mai uşor.
Să fi la comandă.
Ce faci?
- Tot ce e nevoie. - N-ai primit mesajul meu?
L-am primit, dar rămân.
Asta nu e posibil.
Îmi pare rău că s-a ajuns la asta.
S-a ajuns la ce?
Olivia.
Aici. Acum.
Ce i-ai spus?
Tot.
I-am spus tot.
Ai omorât-o pe Luna Vargas?
Nu trebuia să-ţi spună.
- Dumnezeule. - Puteai să negi.
Ţi-a luat asta.
Termină. Trebuie să... termini.
Luna era mamă, prietenă.
Şi te-a vrut moartă.
Ea a fost în spatele asasinării soţului ei,
şi tu urmai.
Se putea rezolva şi altfel.
Am făcut ce trebuia să fac, iar acum eu sunt cea
care poartă povara, ca să n-o porţi tu.
Nu.
Dacă se află asta, eu mă duc la vale.
Ce se face în numele meu, e făcut de mine, Olivia.
Conspiri împotriva Guvernului,
eu conspir împotriva Guvernului.
Comiţi crimă,
eu comit crimă.
Suntem doar noi.
Nu aşa mi-ai spus?
Şi, unde eram când ai omorât-o pe Luna?
Unde eram când ai sustras fonduri
de la Pentagon să-ţi finanţezi...
cum îi spui... B613?
Te-am protejat.
Termină!
Asta încetează acum.
Termină cu asta şi adu-mi aprobarea Congresului
pentru acest război în Bashran, în stilul tradiţional.
Cum se face, la vedere, legal.
Nu e cea mai inteligentă cale. Nu voi...
Destul!
Dacă mai aud vreodată de B613, Olivia,
să mă ajute Dumnezeu, nu voi fi atât de iertătoare.
Pleacă.
Adu-mi războiul meu.
Cribbage?
Nu te uita aşa la mine.
Eşti mort fără acces la internet.
Sunt aici să te ajut.
Atunci dă-mi telefonul înapoi.
Nu se poate.
Uite, e pentru siguranţa ta.
Dacă încerci să-ţi foloseşti telefonul, îl vor urmări.
Aş că pentru protecţia ta, am înlăturat toate tentaţiile.
- Cum? - Le-am incinerat.
- Ce?! - Scuze.
Sper că ţi-ai salvat toate mesajele.
Ce naiba?!
Calmează-te. Nu vrem decât să te ţinem în siguranţă.
Mai lăsaţi-mă. N-am cerut niciodată protecţia voastră!
D-le Vice-Preşedinte, am încercat să-l opresc.
Laser Beene, I-am spus că mă aştepţi.
E-n regulă, Hannah, îl aşteptam.
Va asista la întâlnirile de astăzi.
Deci, care e agenda?
Sunt gata de lecţii.
Pari agitat, D-le Senator,
dar vreau să ştii că te înţeleg.
Îţi cer să votezi "da" să mergem la război.
Nu e puţin lucru.
Nu. Nu, cu siguranţă nu e.
D-le Senator, nu-mi place ideea altui război fără sfârşit
în cealaltă parte a lumii,
şi sunt sigur că nici alegătorilor tăi.
Dar îţi pot spune că Preşedintele Grant
are deplină încredere că nu va fi de durată.
Victoria nu că e doar posibilă, ci este o concluzie predeterminată,
şi cu ea, vom avea în cele din urmă şi tratatele nucleare
pentru care ne-au evitat decenii.
Poate.
D-le Senator, sper să nu sune nesăbuit,
dar mai este un potenţial câştig aici.
Cu orice război, vor fi şi contracte de logistică de executat,
şi asta înseamnă slujbe,
care pot fi veşti foarte bune
atât pentru Dvs cât şi pentru alegătorii Dvs.
Asta, ei bine, este un foarte interesant punct de vedere.
Sugeraţi că puteţi avea oarece influenta
în legătură cu aceste contracte?
D-le Vice-Preşedinte?
Scuzele mele.
Da.
Deci, cred că ne-am înţeles, D-le Senator.
Ce spuneţi?
Pot conta pe sprijinul Dvs?
Ţi-am dat o singură treabă!
Şi m-am achitat de ea.
Am livrat mesajul lui Fitz aşa cum ai cerut.
În mod clar ai eşuat pentru că s-a dus la Casa Albă
şi i-a spus totul lui Mellie.
Ok.
Ok?
Înţelegi ce înseamnă asta, nu?
Că Mellie ştie despre Luna Vargas, B613, tot.
Vorbeşte.
Ce vrei de la mine?
Să transmit bileţele înainte şi-napoi între tine
şi micul tău prieten ca la 9 ani
în pauza din curtea şcolii?
Ţi-am spus ce vroiam!
Şi am făcut-o!
Şi totuşi, n-am primit nimic în schimb.
Vrei să fi premiat...
pentru că ai conspirat pe la spatele meu?
Vreau oasele mele!!
Cine eşti...
ce ai devenit,
fiecare lucru la tine mă întristează.
Nu primeşti oase.
Ok, eu iau inelele, Charlie se ocupă de tort,
şi, Huck, te descurci cu florile?
Da, dar cred că florăreasa nu mă place.
- Ce? De ce? - Nu ştiu.
I-am apreciat foarfecile.
- Sunt foarte ascuţite. - Ok, iei tu inelele,
eu mă ocup de flori, Charlie rămâne la tort,
Abby, tu te ocupi de Yasmeen peste noapte.
- Nu e aici. - Asigură-te că rămâne aici.
- Bine, ai verificat... - M-am uitat peste tot.
A plecat.
Bine, cine trebuia s-o păzească?
Am plecat să-mi scriu jurămintele.
Bine. Sper că le-ai terminat.
- Am o copie. - Nu va fi uşor să o urmărim.
I-am luat telefonul.
Bine, începem cu camerele din hol şi vedem de acolo?
Nu va fi nevoie.
Drace, a trimis un mesaj de pe telefonul meu.
A trimis locaţia noastră.
Pot folosi metadatele
să urmăresc pe oricine a contactat.
Eu trag maşina.
Îmi pare rău. A început să plângă,
şi i-am lăsat puţină intimitate.
Am greşit, bine?
Ai face bine să speri că o găsim noi înainte s-o găsească altcineva.
Am fost în acest bar că am şi uitat de câte ori.
Nu l-am văzut niciodată aşa mort.
Se pare că aşa arată
când un fost Preşedinte vrea să bea ceva.
Mulţumesc.
Noroc.
Deci...
te tratează bine?
Presupun că voi doi lucraţi împreună.
B613.
D-le Preşedinte...
Poţi vorbi deschis cu mine, Jake.
Lucrurile se mişcă greu în lumea ta, şi înţeleg.
Lucrurile în lumea sunt cum nu se poate mai bine.
Am institutul meu, facem treabă bună.
- Sunt bine. - Mă bucur să aud asta.
Întrebam despre tine.
Ce mai faci?
Sunt minunat.
Şi... Liv te ţine ocupat?
Ar trebui să încetezi acum.
Bine.
Nu vorbim de servici. Înţeleg.
Cum e acasă?
Avem voie să vorbim despre asta?
Cum e soţia? Ce mai face Vanessa?
Îţi pierzi timpul.
Că vreau să vorbesc cu un vechi prieten?
Faptul că eşti aici în D.C. Îţi pierzi timpul.
I-ai spus lui Mellie toate secretele întunecate, ascunse, ale Oliviei,
şi acum mă aduci aici, ca să-mi iei ceva de băut.
De ce?
I-ai dat preaviz lui Mellie, şi acum e rândul meu?
- Nu. - I-ai luat toate jucăriile Oliviei.
Asta ar fi frumos, nu?
N-ai să vezi asta.
N-am să-mi pierd vremea, nu când e o cauză pierdută.
Nu crezi aşa ceva.
Ştiu că nu crezi asta.
Habar n-ai
ce, sau cu cine, mai ai de-a face.
Încerci să te întorci în timp,
încerci s-o faci să se potrivească cu o imagine
la care nu poţi renunţa în loc s-o laşi să devină persoană
care a fost destinată să fie.
Şi care e asta?
Comandantul.
Apreciez băutura. Întotdeauna o plăcere.
Nu, ... sub nicio formă.
Omul vrea să aducă speranţă.
Nu te rog decât să-l laşi...
Îmi ceri să stau faţă în faţă cu Preşedintele Rashad,
cel mai evaziv lider de pe planetă,
şi să-l iau cu uşurelul după ce ani de zile
a neglijat drepturile omului.
Dosarul lui nu e chiar perfect.
Nu ştiu ce crezi că este asta,
dar sper că nu te aştepţi să mă suni când ai chef
şi să te aştepţi să fac cum vrei tu.
Îmi pare rău că lucrurile între noi nu sunt
cum ţi-ai imaginat.
Poate m-ai confundat cu femeia
care îţi scrie numele pe bileţele cu inimioare.
Nu sunt sigură ce am făcut de ţi-am dat impresia asta,
dar îmi cer scuze dacă ţi-am rănit sentimentele.
Nu vorbim de sentimentele mele,
ci despre cum îmi spui să-mi fac treaba.
Nu-ţi spun cum să-ţi faci treaba.
Îţi spun că ai ocazia să faci
ce trebuie.
Ai şansa să joci un rol mărunt pentru binele suprem.
Nu te pot obliga să faci asta. Asta tu trebuie să decizi.
Vrei să aduci pacea, sau vrei
să-l tragi de pantaloni la TV doar ca să-mi faci în ciuda?
De care parte a istoriei vrei să fi?
Aici nu e vorba despre mine sau despre egoul meu.
Nu e vorba nici măcar despre oamenii din Bashran.
E vorba despre nişte rebeli scăpaţi de sub control,
care au jurat să distrugă Statele Unite,
care au confiscat puterea şi care acum sunt pe punctul
de a avea acces la arme nucleare.
Acea ameninţare e reală.
Înlăturarea acestor rebeli şi restituirea puterii către mine
e cel mai bun şi sincer, singura posibilitate.
Mulţi dintre americani nu văd diferenţa dintre Dvs
şi aceşti rebeli.
Citesc despre cum aţi abuzat drepturile omului,
despre cum aţi tratat femeile şi imigranţii în Bashran.
De fapt, trebuie să fiu foarte cinstit să spun că m-am gândit foarte serios
să nu vă invit în studio
pentru că nu puteam să nu fiu de acord cu ei.
Înţeleg.
Aşa că, am făcut nişte săpături.
Şi adevărul este că în secret,
ferit de ochii lumii, aţi alocat nişte fonduri
pentru crearea unor adăposturi pentru femei,
şi aţi oferit adăpost refugiaţilor
din ţările vecine.
De ce sunteţi aşa timid pentru aceste acţiuni?
În ţara mea, discriminarea femeilor,
are rădăcini străvechi,
la fel şi discriminarea minorităţilor.
Facem progrese, dar sunt mulţi rebeli ca aceştia
care vor să ne tragă înapoi.
Văd un viitor luminos pentru Bashran
cu oportunităţi pentru toţi.
Dar n-o putem face singuri.
Avem nevoie de ajutorul celei mai puternice naţiuni de pe pământ
pentru a lupta cu aceste forţe ale întunericului
să asigurăm siguranţa şi democraţia pentru toţi.
Statele Unite au propria sa istorie complicată
cu schimbări şi cu cei care s-au opus.
Ce?
Am vrut să mă asigur că vezi asta.
Şi uneori datorită ignoranţei...
Cyrus a făcut ceva progres pe deal ieri.
Sunt destul de sigură că acest interviu
- va ajuta mult... - Liv.
Da?
Chiar vreau să aud cum se termină.
... imposibil fără schimbare.
Va fi greu, dar a fost un general de-al vostru,
George Patton, care a spus,
"Mai bine să lupţi pentru ceva
decât să trăieşti degeaba."
Văd că cineva...
altcineva în mod clar şi-a făcut temele.
Vă mulţumesc pentru timpul acordat, D-le Vice-Preşedinte.
Între discursul lui Rashad de mai devreme
şi cuvintele tale încurajatoare de acum,
cred că sunt gata să las dubiile de-o parte.
D-nă Senator Klein, mulţumesc pentru sprijin şi pentru vot.
Hei, încă unul câştigat.
Deci, acum poţi să fi atent?
Cum adică?
Dai beep-uri pe telefon de 2 zile.
Dacă vrei să stai degeaba şi să te joci pe telefon,
fă-mi un serviciu şi stai acasă.
Manâncă papanaşi şi stai în trening
şi fă-ţi de cap în timp ce eu îmi fac treaba
şi-i dau Preşedintelui un război.
Nu mă joc pe telefon.
Bine, stai pe Instagram, mă rog.
La ce mă uit?
Am un algoritm pe care îl folosesc
ori de câte ori mă gândesc la un produs nou.
Pun nişte numere în... studiile consumatorilor,
etc, etc... şi îmi spune dacă şi când
se merită să merg mai departe.
Şi n-a greşit niciodată.
Şi ce?
Ai lucrat tot timpul ăsta?
Da. Pentru tine.
Şi datele sunt clare, Cyrus.
Acest război e un produs de rahat.
Bine, îţi aminteşti telefoanele
de le explodau bateriile acum câţiva ani?
Compania a trebuit să le retragă.
I-a costat miliarde.
Anul trecut, au lansat un model care remediază problema
doar că nimeni nu mai vrea să-l cumpere
pentru că îşi amintesc ultimul produs de rahat
pe care l-a vândut firma.
Şi ce sugerezi?
Dacă vinzi oamenilor un produs prost,
vei afla că e dificil să-i faci
să mai cumpere vreodată de la tine.
Mai arată-mi o dată numerele alea.
Poftim.
La ce te gândeai să fugi singură de capul tău?!
Sunt oameni acolo care te vor moartă.
- Nu era singură. - Cine naiba e asta?
Gillian, prietena ei.
Le-am găsit pe amândouă într-o parcare pe I-70.
Ai sunat-o pe prietena ta?
Charlie, nu eşti în poziţia să faci morală acum.
Nu m-aţi lăsat nici măcar să spun la revedere.
Trebuia să fac ceva.
Bine, sunt sigură că totul e foarte romantic,
dar n-ai făcut decât s-o pui şi pe Gillian în pericol.
N-am spus nimănui unde sunt, jur.
Şi sunt singura de la şcoală care ştie cine e.
Secretele ei sunt şi secretele mele.
Dacă cineva vrea să te facă să vorbeşti, vei vorbi.
Toţi o fac... până la urmă.
Te rog, lasă-ne să plecăm.
Să plecaţi? Ai înebunit?
Vom merge undeva unde nu ne cunoaşte nimeni...
ne schimbăm numele, o luăm de la capăt.
- Da. - Chiar?
Vorbeam cu ea şi spuneam că
"da, a înebunit." Este ridicol.
Am mai făcut-o înainte. M-am prefăcut
că sunt o studentă americancă ani de zile.
O pot face iar.
V-am găsit în parcare.
Chiar crezi că veţi ieşi din stat
înainte ca cineva mai puţin prietenos să pună mâna pe tine,
să te facă bucăţi sau chiar mai rău?
Singurul lucru pe care îl veţi face voi două
e să staţi aici până ne gândim ce facem mai departe.
Quinn, ai auzit vreun cuvânt din ce-a spus?
E îngrozită. De asta a fugit.
Oamenii fac prostii când le e frică.
Înţeleg. De asta i-ai dat telefonul tău?
- Pentru că ţi-a fost frică? - Ce? Nu, i-am...
Ai spus, "Oamenii fac prostii când le e frică."
Trebuie să fi fost speriat rău
să faci o prostie ca asta.
Se poate?.
Cyrus. Slavă Domnului. Am nevoie de veşti bune.
Au fost dramatic de puţine.
Păi, din păcate, nu cred că asta se va schimba.
Nu ai voturile.
Congresul e divizat 50/50.
Te uiţi la o egalitate.
Asta n-ar trebui să fie o problemă.
În eventualitatea unei egalităţi, Vice-Preşedintele
are votul decisiv.
Pentru asta sunt aici...
să-ţi spun că Vice-Preşedintele
o să voteze "Nu".
Nu?
Exact. Nu.
Ok.
Ce?
Ce ce?
Ce vrei?
E ce nu vreau... ce nu vrea America. Război.
Cyrus, trebuie să încetezi, şi trebuie să te gândeşti,
pentru că dacă nu-mi dai ce vreau eu aici,
voi considera ăsta un act de război.
Şi ştiu că înţelegi
de ce nu vrei să fiu duşmanul tău.
Păi, asta a escaladat repede.
- Ţi se pare amuzant? - Nu.
Este foarte, foarte înfricoşător.
Sunt sigur că mă pot aştepta ca gorilele de la B613
să apară la uşa mea in miezul nopţii.
Niciun Vice-Preşedinte nu e în siguranţă de mânia Oliviei Pope.
Dar, ce... ce se întâmplă atunci?
Îmi faci rău, mă pierzi definitiv.
Tot nu ai votul meu, pierzi un război,
şi pierzi un aliat.
Pierzi un prieten.
Nimeni nu poate guverna de unul singur, Liv.
Încă sunt prietenul tău.
Şi că prietenul tău, îţi spun,
că acest război e o pierdere.
America nu-l vrea.
Eu nu-l vreau.
Şi nici tu n-ar trebui să-l vrei.
- Mişcă-te! - Olivia.
Ai auzit ştirile? Oamenii tăi îţi mai dau informări?
- Ia loc. - Nu?
Atunci lasă-mă să-ţi câştig timp.
Nu vom avea acest război,
şi asta înseamnă că nu vom semna acest tratat,
şi asta înseamnă că Orientul Mijlociu va continua să dezvolte
arme nucleare, şi asta înseamnă că nu doar vieţile
a nenumăraţi americani
vor fi în pericol, ci toată lumea.
Am spus să stai jos.
Când te-am ascultat eu pe tine?!
Eşti fericit acum?
Te simţi bine
după ce te-ai dus în biroul directorului să mă pârăşti?
Da.
Sunt încântat.
Extaziat. Mă simt minunat.
I-am spus adevărul lui Mellie.
Că undeva pe drum ţi-ai pierdut pălăria albă.
Eu tocmai ţi-am dat-o înapoi.
Înţeleg.
Şi tu crezi că brusc m-am transformat
într-o zdreanţă de şefă avidă de putere care crede că-l poate juca
şi că-l poate folosi pe Preşedinte ca pe un pion?
Fitz, am făcut asta de ani de zile.
Încă de când te-am pus în birou.
Ascultă-te.
Am furat B613 chiar de sub nasul tău.
A fost chiar mai uşor decât am crezut.
Dar din nou, faci totul atât de uşor.
Chiar credeai că poţi veni aici,
prieten la cataramă cu tata, să te târăşti înapoi în viaţa mea,
şi să poţi face vreo diferenţă?
Îmi pare rău, Fitz.
Chiar îmi pare rău
Dar nu poţi.
Poţi spune câte mitocănii vrei.
Nu plec nicăieri.
De ce va fi nevoie? Când ai de gând să pleci?!
Când voi recunoaşte pe cineva.
Când o voi vedea pe Olivia Pope, şi când o vei vedea şi tu.
Aşa că fă-mi pe plac...
şi anunţă-mă când se întoarce.
Sunt zvonuri de la Capitoliu că Preşedintele Grant
nu are voturile necesare pentru rezoluţia propusă
de autorizare a intervenţiei militare în Bashran.
Acest eşec este o lovitură pentru Administraţia Grant,
care spera să-l reinstaleze pe Preşedintele înlăturat Farid Rashad
şi să reia negocierile pe marginea tratatului nuclear
cu vecinul Bashran-ului, Dakal.
Nu te întorci sub nicio formă în Bashran.
Nu ai sprijinul sau protecţia
- Statelor Unite... - Înţeleg preocupările tale,
dar nu-mi pot abandona ţara.
Vorbeşti de ţara ai cărui oameni ţi-au întors spatele?
Al cărui Guvern a provocat haos şi tulburări
prin anarhiştii care aşteaptă să-ţi pună capul în gard?
E mai bine decât să-mi bag capul în nisip
şi să pretind că nimic din toate astea nu se întâmplă.
Nu-ţi cer să te prefaci.
Îţi cer să nu mori.
- Doamnă Preşedinte. - Eu nu...
Ce?
Nu ştiu cum aş putea fi mai clară de atât.
Tu...
eşti un lider pasionat şi strălucit.
Dar asta nu e lupta ta...
sau a ţării tale, sau decizia ta.
Ţi-am spus deja că temerea mea este să-mi dezamăgesc poporul.
Şi să nu mă întorc în Bashran să-mi protejez cetăţenii
care au avut încredere în mine toţi aceşti ani
m-ar face să par slab.
Laş.
Slavă Domnului că eşti aici.
Dumnezeule, sper că ai adus nişte gorile cu tine
pentru că fata aia nu se lasă cu una cu două,
ca o noapte calmă din Bashran.
Trebuie s-o ţineţi mai mult pe Yasmeen.
Eşti sigură?
Pentru că e nişte bacon de la General Lee aici
care strigă după tine dacă mă scapi de ea.
Îmi pare rău, nu încă. Nu pentru o vreme.
Situaţia din Bashran, toate planurile noastre, orice speranţă
pentru un tratat nuclear... e totul în aer acum.
Da, păi...
şi aici e cam la fel dacă asta te face să te simţi mai bine.
- Yasmeen a plecat de aici. - Ce?
Nu-ţi face griji. Am găsit-o şi pe ea şi pe prietena ei.
Da, bună rău.
Acum tot biroul mă urăşte că i-am trimis iubita
înapoi la şcoală şi am aruncat o iubire pătimaşă
la wc, sau ceva pe acolo.
E greu să fi şef.
Aşa e, dar e vina mea de data asta.
Am lucrat atât pentru nunta mea cretină,
şi n-am tratat-o pe Yasmeen ca pe un client.
N-am întrebat-o: "Ce vrei?"
Ce?
Scuze, o secundă.
"Ce vrei?" N-ai întrebat-o asta.
Ştii tu... regula de bază.
Olivia Pope 101.
M-aş fi scutit de multe necazuri
dacă puneam o întrebare simplă.
Ce vrei?
Dar asta e. Trăieşte şi învaţă.
Mi-ar fi fost mult mai greu
dacă n-aş fi fost eu însumi acum.
Vrei inelele astea de ceapă?
Îmi faci un serviciu...
Nu. Mulţumesc.
Noapte bună, Quinn.
Pa.
Bine, am plecat.
Sper că nu te-am făcut de râs.
Fascinantă treabă, pe bune.
Rămâi. Să bem ceva.
Pe bune?
Pe bune.
Îţi sunt dator.
Pentru tine...
că ai salvat soldaţi americani
de la un marş într-o mlaştină,
şi că m-ai salvat pe mine, ca tipul care i-a trimis acolo.
Nu mai spune.
Ştii, presiunea...
voi alege mereu cifrele şi nu tactica.
Spun ce vreau, şi vreau ce spun.
Nu sunt cele mai bune calităţi pentru politică, cred.
E o plăcere fermecătoare,
una pe care trebuie s-o admir.
Ce spui, Cyrus?
Nu credeam că voi spune aşa ceva acum câteva zile.
Dar cred că te-ai descurca în politică.
Vorbeşti serios, Cy?
Da, Fentsie.
Ce vrei?
Poftim?
E ceva ce nu te-am întrebat niciodată.
Ceva ce trebuia să te întreb de mult.
- Ai mers pe la spatele meu. - Ştiu.
Nu se va mai întâmpla.
Dar ca să te pot ajuta,
trebuie să ştiu care e ţelul tău.
Deci, ce vrei?
Ştii ce vreau.
- Adu-mi aminte. - Vrei să mă obligi s-o spun?
De asta ai nevoie?
Nu e vorba despre mine.
Îl vreau pe Preşedintele Rashad.
Vreau să trăiască. Îl vreau pe el.
Ok.
Şi mai vreau acel tratat.
Vreau ca America să simtă siguranţa iar.
Vreau ca lumea să simtă siguranţa iar.
Vreau acest război. Vreau totul
Atunci vom forma o coaliţie internaţională,
vom porni o campanie aici, acasă, care să vândă importanţa
acestui război pentru poporul american.
- Olivia... - Cât despre Congres,
vom găsi o cale s-o facem fără ei.
Nu începem nicio campanie.
Nu vom încropi un discurs ieftin
pentru poporul american.
Asta va dura luni, şi nu avem atâta timp.
Preşedintele Rashad nu are atâta timp.
Va fi mort şi îngropat în câteva luni, aşa că nu.
Îmi pare rău, dar...
trebuie să facem ceva acum.
Şi ce spui?
Nu spun nimic.
Sunt Preşedintele.
Nu vreau să cunosc detaliile.
Trebuie să-mi garantezi o anumită marjă
de negare.
Consideraţi rezolvat, D-nă Preşedinte.
D-nă Preşedinte, m-aţi chemat?
Da.
Am aranjat un avion pentru tine, pentru mâine.
Dar nu spre Bashran. Spre Turcia.
D-nă Preşedinte, planul era să mă întorc în Bashran.
Ştiu, dar e mai sigur să intri în Bashran prin Turcia
decât din Statele Unite, mai ales
că te vei întoarce ca Preşedinte.
Poftim?
Cum ai...
Nu pot intra în detalii, dar îţi pot spune
că acest puci nu va rezista.
Eşti sigură de asta?
Ai cuvântul meu.
Păi, mulţumesc.
Sunt sigur că n-a fost uşor să aranjezi asta.
N-a fost.
Dar a fost necesar.
Să-ţi spun adio va fi mult mai greu.
Mellie, ăsta nu e adio.
Mă voi întoarce.
Sunt deschis faţă de acest tratat.
Şi eu.
Şi faţă de tine.
Şi eu.
Ai o ţară,
la fel şi eu.
- Şi ce înseamnă asta? - Înseamnă că te trimitem
cu unchiul tău ca să poată fi reinstalat ca Preşedinte.
Şi mă pot întoarce la şcoală?
Îmi pare rău, unchiul tău crede
că vei fi mai în siguranţă în Bashran.
E uşor de spus pentru el.
Crezi că sunt în pericol acum. Stai să vezi ce se întâmplă
când le spun acasă băieţilor,
"Hei, ghiciţi cine vine de Ramadan?"
Uite, înţeleg.
Nu pare corect.
Trebuie să-ţi trăieşti viaţa aşa cum ai ales,
şi acum se pare că îţi sunt luate alegerile.
Dar îmi sunt luate.
Bine, atunci.
Yasmeen, alege tu.
Ce vrei?
Vreau să fiu eu însumi.
Şi vreau să fiu cu Gillian.
Şi dacă ţi-aş spune că singura şansă reală
să ai ambele aceste lucruri e să te duci cu unchiul tău acasă?
Nu văd cum.
Dar o iubeşti, da?
Şi ea te iubeşte?
Atunci, crede în asta.
Hei, uite, unchiul tău a mers la TV
şi a spus lumii că vrea să schimbe Bashran,
că atunci când va reveni la putere, obiceiurile vechi nu vor mai ţine.
Dacă te duci cu el, poţi ajuta la schimbarea ţării tale.
Iar tu şi Gillian...
dacă staţi aici şi fugiţi mereu,
cineva o să vă găsească.
Dar aşa stă treaba.
Poate nu ţi se pare o alegere corectă,
dar este alegerea ta.
Fie rişti vieţile amândurora şi rămâneţi împreună acum,
fie te duci acasă cu unchiul tău şi ai încredere în iubire
că vei avea un viitor.
Suntem pregătiţi?
Rashad e în drum spre bază.
Va ajunge în Turcia mâine dimineaţă. Restul...
Restul nu trebuie să ştiu despre el.
Suntem din nou împreună, Liv.
Din nou.
Aproape.
Mai e ceva ce vreau să faci.
Hei, ce mai faci? Îmi pare bine să te văd.
Hei. Ce mai faci?
Îmi pare rău că s-a ajuns la asta.
S-a ajuns la ce?
Ce se întâmplă?
Pleacă acasă. Întoarce-te în Vermont.
Nu ezita, nu împacheta, pleci şi atât.
Mellie.
Să-mi vorbeşti este un privilegiu.
Un privilegiu pe care l-ai pierdut.
Glumeşti.
Viitoarele comunicări cu mine vor fi trimise
prin Geraldine de la Programări.
Nu face asta.
Ea va coordona vizitele copiilor,
programările şi-mi va transmite orice mesaje ai pentru mine.
Îmi pare rău.
Poţi pleca.
Bine, mulţumesc.
Îmi pare rău pentru toată treaba cu fugitul.
Bine, succes, puştoaico,
Mi-a părut bine să te cunosc.
Nu ştiu ce să spun.
Mulţumesc, şi îmi pare rău că n-a fost mai uşor.
Cum a reacţionat prietena ta că ai decis să te întorci?
E mândră de mine, cred.
Vrea să devin Gloria Steinem din Bashran.
Ţara ta va fi norocoasă cu tine acolo.
Ce mai vrei de data asta?
Vreau doar să-ţi mulţumesc.
- De parcă aveam de ales. - Bine.
Sunt chiar atât de dură?
Dură?
Nu, nu mi-e frică de tine.
Doar că nu-mi placi.
Am fost atras de tine, de puterea ta, de frumuseţea ta.
Şi încă sunt, dar ca să fiu cinstit,
cred că am făcut o greşeală.
Şi care a fost asta?
Să cred că ai şi alte calităţi...
omeneşti.
Greşeala mea. Ne mai vedem.
Bine, îmi pare rău că am lăsat-o să-mi folosească telefonul.
Nu trebuie.
Şi mie îmi pare rău.
E greu să ai copii, nu?
Tu ai spus-o, Robin.
Yasmeen!
corvin.predoiu www.subtitrări-noi.ro