Grăbiţi-vă!
Salut!
Totul e-n regulă.
SEDIUL FBI WASHINGTON D.C.
Intră!
La ce te uiţi?
La ceva ce-am primit prin poştă.
Tu nu te prea uiţi la aşa ceva.
Ce e?
Potrivit reclamei din revistă, la care am răspuns, e autopsia unui extraterestru.
Garantează că e autentică.
Ai dat bani pe asta?
29.95, plus taxe poştale.
Mulder, asta e mai falsă chiar şi decât cea pe care au difuzat-o la televizor.
Nici măcar nu vezi pe ce operează.
Da, dar pare autentică.
Adică, cadrul şi procedurile.
Arată ca şi cum s-ar face o autopsie adevărată, nu-i aşa?
Din punct de vedere tehnic, nu ştiu de ce ar purta măşti de gaz.
Poate că e din cauza substanţei aceleia verzi
pe care par s-o extragă din subiect.
Poţi s-o identifici?
Ulei de măsline? Ulei de şarpe?
Bănuiesc că tu crezi că e sânge de extraterestru.
E foarte răspândită părerea că extratereştrii nu au sânge, Scully.
Cred că asta demonstrează că asta nu e autopsia unui extraterestru...
Unde-i extraterestrul?
Ce mă intrigă pe mine e lipsa izbitoare de detalii.
La ce te aşteptai, pentru preţul 29.95?
Autopsia pe care ai văzut-o la TV era atât de falsă,
tocmai pentru că a încercat să arate prea mult.
Şi asta e adevărată pentru că nu arată?
Da şi din cauza... Din cauza asta.
Cine vinde casetele astea?
Un tip din Allentown, Pennsylvania.
Susţine că a recepţionat-o de pe antenă parabolică la ora 2 dimineaţa.
CASA DE PRODUCŢIE COADĂ DE ŞOBOLAN LĂSAŢI COLETELE AICI
- Uşa de la intrare e dărâmată. - Uşa din spate a fost spartă.
Dar n-a lăsat nimeni şobolanul să iasă.
Mulder, aici!
Încă e cald.
Mă satur să-mi tot pierd pistolul.
Întoarce-te cu faţa spre gard!
Întoarce-te spre gard!
Cum te cheamă?
Vorbeşti limba engleză?
Nemaipomenit.
Dă-mi geanta!
Bine, să mergem!
Să mergem!
Ori nu pot să găsească un traducător, ori traducătorul pe care l-au găsit,
n-a înţeles bine instrucţiunile şi s-a rătăcit pe undeva.
Nu ştiu care dintre ele.
Ai încercat la departamentul teritorial al FBI-ului?
Cumva, asta e o cerere greu de îndeplinit în Allentown la ora asta târzie.
Uită-te numai! O lumină în beznă.
- Agentule Mulder, Scully. - Asta e o surpriză, dle.
Nu vorbiţi, din întâmplare, japoneza, nu-i aşa?
Mi-aş dori să fi ştiut.
- Ne-ar putea scuti pe toţi de ruşine. - Ce vreţi să spuneţi?
Am venit cu un avocat federal ca să încercăm
să rezolvăm o mică încurcătură internaţională.
El a spus că aţi arestat pe cineva astă seară.
Un suspect de crimă, da.
- Mă tem că va trebui să-l eliberaţi. - Despre ce vorbiţi?
Potrivit corpului diplomatic japonez, bărbatul e un diplomat de rang înalt.
Bărbatul ăsta de aici?
E Kazuo Sakari.
Nu i-am reţinut numele. Eram prea ocupat luând-o pe cocoaşă de la el.
Dar victima, sau rapoartele?
O altă agenţie se va ocupa de ele.
Ce căutaţi voi doi aici, totuşi?
Eram pe urmele unei chestiuni legate de pirateria video.
Vă sugerez să nu vă băgaţi nasul şi să vă întoarceţi de-ndată la Washington.
Înainte ca cineva s-o mai încaseze.
Nu ştiu ce să zic, Mulder. Nu se leagă nicicum.
Ce-ar căuta un diplomat japonez în casa aceea,
cu un mort cu capul băgat într-o faţă de pernă?
E clar că nu voia să întărească relaţiile internaţionale.
Ce vrei să faci acum? S-o laşi baltă?
Eu mi-am plătit cei 29.95 de dolari, Scully.
Cred că am dreptul la încă câteva răspunsuri, nu crezi?
Ce faci?
Tocmai mi-am amintit de o dovadă de la locul crimei, pe care am uitat s-o predau.
Ce sunt alea?
Arată ca nişte poze făcute din satelit.
Ce voia să facă cu astea?
Ce voia să facă cu o listă a membrilor Reţelei Mutuale OZN,
în Allentown, cu numele de Betsy Hagopian încercuit?
Poate că voia să-i pună şi ei o faţă de pernă pe cap.
Ce-ar fi să mai stai pe-aici. Închiriază-ţi o cameră la motel şi cercetează dimineaţă.
Tu ce o să faci?
Eu o să mă întorc la Washington ca un băiat cuminte, aşa cum mi-a spus Skinner să fac
şi să arăt astea unor prieteni de-ai noştri.
Numele vasului e Talapus.
N-are cum să nu-ţi placă optica asta germană.
Spui că asta e de la un satelit german.
Nu, sistemul optic e german. Tehnologia probabil că e a noastră.
- Dar satelitul e mai mult ca sigur japonez. - Lansat din America de Sud.
N-are cum să nu-ţi placă economia globală, nu?
De unde ai asta, Mulder?
- De la un diplomat japonez. - Sunt surprins.
Japonezii sunt foarte discreţi în legătură cu capacităţile lor de spionaj
şi din cale afară de prudenţi cu informaţiile lor secrete.
Ce anume spionează ei acolo?
Talapus a fost o navă de salvare, pornită din San Diego.
Au petrecut luni întregi căutând un submarin japonez
care s-a scufundat în Al Doilea Război Mondial.
Umbla vorba că avea la bord o încărcătură de lingouri de aur.
- Şi l-au găsit? - Potrivit rapoartelor, nu.
Dar după cum văd eu în poza asta, nava nu s-a mai întors niciodată în San Diego.
- De ce spui asta? - În celelalte poze,
ei urmăresc nava prin Canalul Panama...
până în Newport News, Virginia.
- Şantierul naval al marinei militare. - Dar de ce s-ar duce acolo?
Poate că, ceea ce au găsit nu a fost un submarin japonez.
AMBASADA JAPONIEI WASHINGTON D.C.
Bună seara, dle Sakari!
Bună ziua! Betsy Hagopian?
Nu, îmi pare rău. Betsy nu e aici acum.
Aş putea cumva să iau legătura cu ea?
Îmi cer scuze. Numele meu e Dana Scully.
- Te cunosc. - Nu. Cred că vă înşelaţi.
Te-am văzut. Penny? Penny, vino aici!
Mă tem că nu sunt cine credeţi dvs. că sunt.
Dumnezeule!
Ea e una.
- Cum una? - Una dintre noi.
Trebuie să fie vreo greşeală. Eu sunt de la FBI.
- Şi mă aflu aici pentru a ancheta o crimă. - O crimă?
Cathy, sunt la Betsy acasă.
Poţi să-i suni pe toţi din grup şi să le spui să vină toţi aici?
Un bărbat pe nume Steven Zinnzser a fost ucis la vreo 3 km de aici.
- Penny, ai auzit? - Steve Zinnzser a fost ucis?
- L-aţi cunoscut? - Era un membru al adunării noastre.
Dar înţelegeţi că eu nu sunt un membru.
- Eu sunt un agent FBI. - Asta aţi spus.
Dar la uşă, aţi spus că eram una dintre voi.
Vi s-a întâmplat ceva inexplicabil anul trecut?
Aţi fost dată dispărută pentru o perioadă de timp care nu poate fi justificată?
De ce mă întrebaţi?
Cred că aţi face bine să vă aşezaţi, dră Scully.
Cred că sunt nişte oameni pe care aţi vrea să-i întâlniţi.
Talapus?
E o navă de salvare înmatriculată în San Diego.
Potrivit spuselor comandantului portului, dvs. v-aţi dus să întâmpinaţi vasul
când cei de la Vamă nu voiau să-l lase să intre în port.
Da. Aşa e.
Dar nu Vama îl împiedica să debarce, ci cei de la Brigada Antidrog.
Brigada Antidrog? De ce? Care era problema?
Căutau marfă de contrabandă, dacă îmi amintesc bine.
Vasul a venit prin Canalul Panama.
Erau motive de îngrijorare cum că echipajul lui ar fi luat o încărcătură.
- Şi au găsit ceva? - N-am ajuns niciodată la bordul vasului.
Cred că se punea problema de a confisca vasul,
dacă echipajul ar fi fost arestat.
- Şi au fost? - Se pare că nu.
Noi am fost chemaţi înapoi, iar vasul a plecat din port în dimineaţa următoare.
- Asta n-are nici un sens. - Poftim?
Vasul Talapus a venit fără oprire din Panama.
Ar fi trebuit să se oprească pentru a se realimenta cu combustibil.
N-am toate detaliile în minte.
Îmi puteţi face o favoare?
Aţi putea să vă uitaţi dacă nu există cumva rapoarte legate de povestea asta?
Să vă uitaţi dacă nu e trecută vreo destinaţie pentru vasul Talapus.
- S-ar putea să am nevoie de ceva timp. - Nu e nici o problemă. Aştept bucuros.
Dar nu v-am mai întâlnit pe nici una dintre voi până acum.
Nu v-am mai văzut în viaţa mea.
S-ar putea să nu-ţi aminteşti. Ţi s-a întâmplat doar o singură dată.
Majoritatea dintre noi am fost duse de mai multe ori.
Duse? Duse unde?
În locul alb şi strălucitor.
Îţi aminteşti, nu-i aşa?
Nu ştiu.
Nişte oameni efectuează teste.
Ce oameni?
Ei nu-şi dezvăluie identitatea. Ne fură amintirile.
Dar cumva, ele încep să se strecoare înapoi.
Unele s-ar putea să-ţi fi venit deja înapoi în minte, dar n-aveau nici un înţeles.
Ai auzit de hipnoză regresivă?
Da, sunt...
Te-ai gândit vreodată să te spui unei şedinţe?
Scuzaţi-mă. Nu mă simt pregătită să discut despre asta.
Ţi-e teamă să-ţi aminteşti, nu-i aşa?
Nu-i nimic. Tuturor ne-a fost frică la început.
Agentule Mulder?
Nu ştiu. Când am deschis uşa şi te-am văzut stând acolo,
a fost ca o revelaţie.
Chipul tău îmi era atât de clar.
Dar eu de ce nu-mi amintesc de voi?
La început nu-ţi aminteşti decât de lumină.
Iar apoi câteodată, chipurile oamenilor care au efectuat testele.
De unde ştiţi că nu mă confundaţi cu altcineva?
Ai semnul, nu-i aşa?
Ce semn?
Aici, pe ceafă.
Toate îl avem. Acolo pun ei implanturile.
Trebuie să plec. Eu am venit doar...
- Să vorbeşti cu Betsy? - Da.
Să vorbesc cu Betsy Hagopian. De ce sunteţi toate în casa ei? Ea unde e?
Ce i s-a întâmplat?
Betsy se află într-un stadiu avansat al unei forme de cancer nediagnosticată.
Trupul ei e plin de tumori care nu vor să reacţioneze la nici un fel de tratament.
Şi credeţi că a apărut ca urmare a răpirii ei?
Au tot luat-o pe Betsy încă de când era adolescentă.
- Asta se va întâmpla cu noi toate. - Ce vrei să spui?
Nu ştiu dacă înţelegi asta sau nu, Dana,
dar vom sfârşi toate că Betsy.
Toate murim din cauza lucrurilor pe care ei ni le fac.
Cred că au găsit ceea ce căutau.
Nu-mi amintesc să-ţi fi dat vreo cheie.
Am venit să vorbesc cu tine. Se pare că am întârziat la petrecere.
Da, cred că ar trebui să-mi concediez femeia de serviciu, nu-i aşa?
Pune pistolul jos, Mulder. Ai putea să mai răneşti pe cineva.
Despre ce vorbiţi?
Kazuo Sakari, diplomatul pe care l-ai reţinut ieri.
Suspectul nostru de crimă.
N-a prins avionul aseară.
Azi-dimineaţă cadavrul său a fost găsit plutind cu faţa-n jos pe Canalul CO.
Cred că putem presupune că nu făcea scufundări în căutare de perle.
Guvernul japonez crede că a fost ucis din cauza conţinutului unei serviete
pe care o avea la el.
O dovadă care nu a fost înregistrată la momentul arestului.
Ei ce cred că se afla în ea?
Departamentul de Stat nu vrea să-mi dea pace, Mulder.
Japonezii vor intenta proces în afara canalelor diplomatice.
- Să lăsăm prostiile! - Sunt acuzat de crimă?
- Unde e servieta? - E la agentul Scully.
- E în portbagajul unei maşini închiriate. - Şi ea unde e?
Nu ştiu. N-am mai vorbit cu ea de când ne-am despărţit în Allentown.
Atunci ai face bine s-o găseşti, deoarece treaba în care ai intervenit în acest caz
duce direct în biroul meu şi nu-mi place cum miroase.
Te deranjează dacă fac mai întâi, puţin curat, aici?
Treaba asta e mai importantă decât mine, decât tine, sau decât FBI-ul, agent Mulder.
Sper că ai şi alte nume în cartea ta de telefon,
pentru că eu nu mă bag de data asta.
Eşti pe cont propriu.
BIROUL SENATORULUI RICHARD MATHESON WASHINGTON D.C.
- Salut, Fox! - Vă mulţumesc că m-aţi primit aşa de repede.
Am înţeles că te afli într-o situaţie dificilă.
Nu fii atât de surprins. Sunt membru al comitetului pentru informaţii secrete.
Secretele sunt singura monedă de schimb cu care lucrăm.
- Atunci ştiţi deja cu ce mă confrunt. - Poate mai bine decât tine.
Lucru pentru care, presupun, că ai venit aici.
Am nevoie de sfatul dvs. despre cum să acţionez mai departe.
- Înapoiază pozele făcute de satelit. - În acest fel m-aş implica.
Un bun jucător de şah ştie care piese să le sacrifice şi când.
Dar nu-mi pot permite să mă încurc într-o anchetă.
- De ce? - Din cauza a ceea ce am văzut.
Din cauză că le-ar oferi timp să îngroape totul, undeva unde să nu-l mai pot găsi.
Ai încredere în mine, Fox?
Atunci dă-mi voie să-ţi câştig încrederea, spunându-ţi adevărul.
Vă ascult.
Acum câteva săptămâni, în Knoxville, Tennessee,
patru cetăţeni japonezi au fost ucişi.
Cu toţii doctori de seamă, după câte se pare, angajaţi într-un proiect ultra secret.
Ce fel de proiect?
Autopsia unei forme de viaţă extraterestră.
- Asta făcea parte? - Nu pot să-ţi spun.
Unele secrete rămân secrete, Fox, chiar şi pentru mine.
Şi eu am aflat, doar adineauri, numele savanţilor ucişi.
Acreditările lor, totuşi, sunt o chestiune de dosare publice.
Fapte din trecut care ar putea lămuri trădări din prezent.
Timpul tău e limitat.
Înainte să te încurci, cum ai spus tu, în povestea asta,
dincolo de punctul de a fi pe cale s-o înţelegi pe deplin sau s-o dai în vileag.
De ce anume am dat eu aici?
Monştri care zămislesc alţi monştri.
- Scully. - De ce e încuiată uşa?
Am ceva să-ţi arăt.
- Ai vreo idee pe unde am fost? - În Allentown?
M-am dus să vorbesc cu membrii MUFON,
ca să aflu câte ceva despre femeia aia, Betsy Hagopian.
Şi ce-ai aflat?
Am aflat că e pe moarte, împreună cu mai multe femei care susţin acelaşi lucru.
Toate spun că le-au fost aşa ceva.
E acelaşi lucru pe care l-am scos din ceafa mea.
Dar tu n-ai nimic, nu-i aşa, Scully?
Oare? Nu ştiu, Mulder. Au spus că mă cunosc.
Că m-au mai văzut. A fost înfricoşător.
Ştiau lucruri despre mine, despre dispariţia mea.
E tulburător.
Dar nu cred că ar trebui să te sperii până nu aflăm ce e chestia asta.
Mulder.
- Vine un fax. - Ce e asta?
E o fotografie, reprezentând un grup de doctori japonezi,
făcută în timpul celui de-al Doilea Război Mondial.
L-am mai văzut pe omul ăsta.
Nu prea cred. Numai dacă nu cumva ai fost în Japonia în ultimii 50 de ani.
Nu, l-am mai văzut înainte.
Numele său e Dr. Takeo Ishimaru. E mort din 1965.
Era comandantul unei secţiuni de elită a corpului medical japonez,
cunoscute sub numele de 731,
o unitate despre care se cunoaşte că a făcut experimente pe oameni.
Au efectuat vivisecţii fără anestezie,
au testat toleranţă la degerături pe copii,
au expus prizonieri de război nevinovaţi la boli, ciumă.
Ca şi omologii lor nazişti, n-au fost niciodată aduşi în faţa justiţiei.
Ce faci cu astea?
Patru dintre doctorii din poză erau şi pe casetă pe care ţi-am arătat-o,
efectuând autopsia.
Da, dar erau echipaţi în halate chirurgicale. N-aveai cum să-i deosebeşti.
Cineva a putut, pentru că aceşti patru bărbaţi au fost ucişi ieri.
Au fost găsiţi chiar aici pe teritoriul SUA.
- Pentru ce au fost omorâţi? - Asta aş vrea să ştiu şi eu.
- Sau de către cine au fost omorâţi? - De către guvernul nostru, posibil.
De guvernul nostru? Din ce motiv?
Pentru că şi-au continuat munca, cea pe care o făceau naziştii.
Încercau să creeze un hibrid om-extraterestru.
Asta e încă o fantezie.
Scully, după toate câte ai văzut...
După toate câte mi-ai spus că ai văzut... tunelul plin de dosare medicale,
fiinţele care au fugit pe lângă tine, implantul din ceafa ta,
de ce refuzi a crede?
A crede e uşor, Mulder.
Eu sunt mai greu de mulţumit decât tine. Eu am nevoie de dovezi.
Crezi că a crede e uşor?
Avem dovada.
Am identificat ce anume urmăreau acele cinci fotografii.
Un vas care a ridicat un OZN de pe fundul Oceanului Pacific,
un OZN care se află acum într-un depozit păzit de către armata SUA.
Un OZN care purta, probabil, EBE-ul acela pe care l-am văzut pe casetă cu autopsia.
La ce mă uit?
La o bucată din calea ferată secretă a guvernului nostru.
Vagoane folosite pentru transportarea subiecţilor,
precum şi pentru autopsia pe care am văzut-o.
De unde ai asta?
De la cineva ca tine, care vrea dovezi.
Care vrea de asemenea să creadă.
SEDIUL FBI WASHINGTON D.C.
Uimitor!
Ştii ce e?
Arată ca un fel de microprocesor.
Vrei să spui că a fost făcut de om.
Ce altceva ar putea fi?
E fără doar şi poate de ultimă generaţie.
Microlitografia e extrem de complexă.
N-am mai văzut până acum nimic care să aibă o asemenea densitate.
Putem afla cumva cine le fabrică?
Există câteva companii în San Jose, vreo două în Boston.
Ar putea fi oricare.
La ce sunt folosite cipurile acestea?
La jocuri video, sisteme de frână.
Găsesc noi moduri de folosire, pe zi ce trece.
Am citit că a fost proiectat unul pentru a-i ajuta pe invalizi
să folosească computerele, prin intermediul undelor cerebrale.
Cum?
Printr-o interfaţă electrochimică legată direct de cortex.
Destul de incredibil, nu?
Da.
- Scully. - Scully, eu sunt.
Unde eşti?
La depozitul de trenuri din Quinnimont, Virginia de Vest.
Un grup de japonezi a pus pe cineva
într-unul din vagoanele acelea pe care le-am văzut în fotografiile din satelit.
Credeam c-ai spus că era calea ferată a guvernului nostru.
- Se întâmplă ceva important aici, Scully. - Ce vrei să spui?
Fiinţa pe care au băgat-o în tren, era vie.
- Mulder... - Trebuie să mă urc în trenul ăla.
Se va lega de un personal canadian lângă Cincinnati.
Mulder, am avut dreptate în legătură cu dr. Ishimaru.
Nu e mort. De fapt, apare pe casetă ta video.
Atunci înseamnă că de acolo îl ştii.
Nu, nicidecum nu-l ştiu de acolo.
Atenţie, vă rog!
Toţi pasagerii expresului canadian de nord spre Vancouver,
să se pregătească de urcare pe peronul patru.
Repet, toţi pasagerii expresului canadian de nord spre Vancouver,
vă rog, să vă pregătiţi de urcare pe peronul patru.
- Trenul expres spre Vancouver, ce peron? - Adineauri a plecat.
- Când a plecat? - Doar ce l-aţi ratat.
- Abia ce a plecat din gară. - Mulţumesc.
Agentule Scully.
Ce cauţi aici?
- Ai vorbit cu agentul Mulder? - Nu. De ce?
- E în pericol. - De unde ştii?
Urmăreşte un tren. Nu-l poţi lăsa să se urce în el.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Trebuie să-i dai de veste.
De ce ar trebui să am încredere în tine? Ne-ai minţit şi înainte.
Iroseşti timpul. Înţelegi?
Mulder.
- Mulder, nu te urca în tren. - De ce nu?
Pentru că ei ştiu unde eşti şi ştiu ce vrei să faci.
Cine ţi-a spus?
Ascultă-mă, Mulder! E prea periculos.
Cine ţi-a spus, Scully?
Scully, vine.
- Las-o baltă! - Nu pot.
Mulder, nu te urca în tren! Mulder?
Mulder, nu!
VA URMA