- Mulţumesc. - Mult noroc.
Calul nr. 3 în cursa 2-a.
E un pariu mare, Howard.
Eşti sigur?
Mă simt norocos.
Cum vrei.
Încă o zi minunată pentru curse aici
în frumosul Parc Santa Anita.
Cursa nr. 2 va începe imediat...
- Masa pentru 1. - Desigur.
Domnul doreşte un sacou şi o cravată?
Da.
Împreună cu nou-venita Demi Mare.
Demi Mare, după cum bănuiţi deja,
este o fată din California.
Poate altă dată.
Şi au plecat.
Calul nr. 3, Demi Mare, a avut un start ciudat.
Temper Steed a plecat bine.
Saddle Lass dictează ritmul...
Haide, calul 3.
pe exterior...
Haide, Demi!
Demi Mare câştigă teren după un start greoi,
şi se bate la cursă.
Misty Grace urmează,
pe când Saddle Lass conduce în cealaltă linie dreaptă.
- Şi Demi Mare... - Hai, fată.
- Este a 2-a în turnantă... - Hai, Demi!
- intră în linia dreaptă... - Haide.
Hai la tati.
Demi Mare! Câştigă calul 3,
Demi Mare, câştigă!
Demi Mare, cotă de 88 la 1.
S-a dus. Totul.
Galonul de lapte, pizza, toate fructele tăiate pentru weekend.
RJ ne-a ras iar frigiderul.
De ce plătesc
pentru masa acestui copil?
Măcar a lăsat un bilet de mulţumire de data asta.
Trebuia să lase bani. De acum încolo,
preţul de raft pentru fiecare bucată de mâncare pe care o ia
se scade din moştenirea lui.
Bine măcar că a uitat coastele.
Nu le-a uitat. Citeşte biletul.
A devenit vegetarian.
Ok, acum l-am scos complet din testament.
Dragule, spune-mi că nu munceşti încă la acel testament.
Mai am de corectat câteva lucruri.
- Trebuie să fie corect. - Roger, ce naiba.
Adaug-o pe Harper, împarte la 3,
şi ai terminat cu el.
Sincer, m-am săturat să discutăm
de moartea noastră în fiecare dimineaţă.
E ceva mai complicat de atât.
Trebuie să-mi asigur moştenirea.
Moştenirea ta.
Fără ea, omul n-are nimic.
Hei, trebuie să fac duş la voi.
Auzi, dar ce s-a întâmplat cu al tău?
L-au luat.
Cineva ţi-a luat duşul?
- L-au remorcat. - Stai puţin,
cine ţi-a luat rulota?
Primăria... şi asta e cea mai bună parte:
au spus că am încălcat legea,
în casa mea.
Ce? Uite, dragule.
- Mulţumesc. - Dă-mi să văd.
- Unde naiba e mâncarea ta? - Păi... nu, spune aici
că erai pe teren public.
Fac parte din public.
Ştiţi? Nu există o lege
care, cică, protejează genul ăsta de lucruri?
- Ce lege? - Legea
legea care zice... ce zice...
care zice că... cine îşi parchează casa
pe orice teren,
poate să locuiască... acolo.
Nu e nicio lege.
Vorbeşti despre Legea dreptului de proprietate...
Legea dreptului de proprietate, Rog.
din 1862.
- Din 1862! - Nu cred că mai e în vigoare.
Martin, ai sunat la numărul de aici?
De ce? Să explic acum oraşului Los Angeles
cum e cu legea?
Sigur că nu.
Pot vorbi cu avocatul
în biroul ei, te rog?
Nu, nu, nu.........nu, Roger.
- Nu. - Uite, stai puţin.
Sunt câteva telefoane.
- Ce mare lucru? - Nu-l pot ajuta.
Era instalat pe teren public.
Păi, dacă nu se întoarce acolo,
ghici unde se va instala.
Bună, să mă scuzaţi.
Care sunt şansele să facem un bol de cafea?
Şi nişte ouă lângă coastele alea?
Am să văd ce pot să fac.
Plecaţi deja?
Viaţa e prea scurtă, frate.
Cât de rău poate fi?
Detectivii Riggs şi Murtaugh.
V-a luat cam mult.
Leo.
Ce naiba se întâmplă?
Prietenul şi clientul meu, Howard Trotter a fost omorât.
Îmi pare rău, Leo.
De ce paramedicii şi legiştii
împreună au... care era cuvântul?
- "Şters-o" - Da. Au şters-o.
Pentru că le-am spus că-i dau în judecată
dacă încearcă să-i mute cadavrul.
Asta e treaba lor.
Alterau scena unei crime.
Cu plăcere.
N-a fost crimă.... martorii spun
că a căzut în timp ce se uita la cursă, atac cerebral.
Ok. Ţi se pare că acest om putea avea un atac cerebral?
Credeţi sau nu, era imaginea sănătăţii întruchipate.
Poate înainte de imagine.
Haide, Leo.
Băieţi. Pe cine credeţi aici? Pe mine,
sau echipa-B?
Poftim?
Nu cred că ai spus...
Echipa-B.
De la numele de familie.
Exact. Exact asta am spus.
Serios? Cum îl cheamă?
Detectiv Bowman, îmi pare bine.
Poftim.
Domnilor.
Howard Trotter a fost omorât, bine?
În ultimele săptămâni, avea un acut sentiment că era
blestemat, de parcă Moartea îl urmărea, şi pe urmă,
cineva i-a spart apartamentul.
Poate era Moartea.
Ştii tu, dacă îl urmărea şi... (făcea planul).
Era un tip intuitiv.
Avea şi 180 kile
şi era predispus la un atac cerebral.
Roger, înţeleg că eşti foarte ocupat să-mi răspunzi la telefon,
sau la email-uri,
sau la invitaţia mea
pentru premiera de la Wonder Woman.
- Cum a fost? - Deosebit.
A fost prietenul meu cel mai bun.
Şi dacă e o mică şansă
să fi fost omorât...
Vom cerceta.
Mulţumesc.
De ce? Aşteaptă puţin... de ce?
Bine. Uite, tipul paria la curse,
dar nu se uita când a căzut.
Se uita
în cealaltă direcţie.
Poate se scărpină la boaşe.
Rog, am avut piste mai proaste ca asta.
În plus, îi e dor de tine.
Dar nu mi-e mie.
Hei.
Uitaţi ce am nevoie.
Vreau o unitate criminalistică,
vreau crimele majore, şi mai vreau o echipă SWAT.
Bine, vei primi un scenarist de ocazie
care se dă legist noaptea.
Mă mulţumesc.
Se dau şi bonuri de masă?
Rar am văzut un trup atât de nesănătos.
Ficatul lui
era praf, a avut diabet zaharat
de timpuriu, iar colesterolul lui...
era ieşit din parametri.
Scuze, Leo.
Vrei nişte jumări?
Totul e mai bine cu ele.
Omul ar fi trebuit să moară
de câteva morţi naturale până acum.
Stai, stai. "Ar fi trebuit"?
Stinge lumina, te rog?
Am observat o anomalie în analiza toxicologică.
Ce fel de anomalie?
Otrava. Mai precis, şoricioaică.
În doze concentrate,
poate declanşa o hemoragie intra...
atac cerebral.
Din ce pot spune,
a fost injectat aici,
în gât.
Domnilor, Howard Trotter a fost omorât.
Vedeţi ce a făcut Howard?
A reunit gaşca.
Lethal Weapon Sezonul 2, Ep. 5. Lasă-l aşa
Un om deosebit a plecat dintre noi.
Doborât înainte de finish.
La frageda vârstă de 29 ani.
Să ştiţi că...
am vorbit recent cu Howard, şi a spus că...
urma să slăbească 90 kile,
şi să renunţe la porno, da?
Se gândea serios la asta.
- Nu mai mâncaţi cartofi prăjiţi, oameni buni. - Un priveghi la bar.
Ştiu.
E genial.
Mă uit aici, şi văd feţele celor
cu care bea Howard,
cărora le datora bani,
şi mai ştiu că i se va simţi lipsa.
Nu şi la cantină!
Îţi spun eu, Rog.
Trebuie să iei notiţe.
Aşa vreau să mă duc.
Da, sigur că da.
Că tot veni vorba, îmi actualizez testamentul,
şi te trec şi pe tine acolo.
Cu siguranţă nu ştiaţi asta,
despre prietenul meu.
Nu, mulţumesc.
Cum adică? E o onoare.
Îţi las ceva.
Da, dar nu vreau.
Ştii, nu... nu mai am unde să-l pun.
Ştii? Rulota s-a dus, aşa că ...
ştii doar.
Stai, îmi laşi alcool?
Nu... nu, nu e alcool.
Da, nu vreau.
Şi în încheiere, să ridicăm un pahar...
Băuturile din partea casei? ... pentru Howard.
Nu din partea casei, Leo.
50% reducere?
Jumate... 30%... 20%...
Haideţi să... toată lumea, să ridicăm... nişte,
orice, alune din partea casei.
Şi să vă gândiţi la Howard.
Auzi, barman, alunele astea sunt ude.
S-a întâmplat iar.
Mai multe alune.
N-am vrut.
Băi, ştii ceva? Leo.
Data viitoare, când moare vreun prieten de-al tău,
du-ne direct la apartament.
V-am adus. Howard locuia deasupra.
- Ce e cu el? - Alune moi.
A ce miroase?
A păstrăv.
Păstrăv?
Bine, nu glumeai.
Oricine a jefuit aici l-a răscolit.
Nu.
Cam aşa era tot timpul.
S-a furat ceva?
Cum ai putea şti?
Da, s-a furat ceva.
Bata norocoasă de baseball a lui Howard.
Cică era semnată de Sandy Koufax.
I-am obţinut-o la o înţelegere.
Închipuie-ţi, Riggs.
Un gest plin de însemnătate de la un prieten la altul,
să dai ceva de o importanţă deosebită.
Despre asta e vorba?
Cine spune nu la un testament?
Nu ştiu. Poate cineva care spune,
"am destul rahat de la mine, nu vreau şi rahatul tău."
Domnilor!
Nu vă certaţi în casa decedatului.
Serios acum, nu ştiu ce vrei de la mine.
N-am fost destul de clar? Respect, Riggs, respect.
Ajută-mă, Doamne. Ştii ce?
Vorbeşti ca un nebun.
Ştii asta? Exact ca un nebun.
Mai întreabă-mă o dată dacă vreau să fiu în testamentul tău.
- Vrei să fi în testamentul meu? - Cu respect,
nu, nu, nu.
Te-am întrebat din bun simţ.
- Din bun simţ. - Dumnezeule!
Ştii ce, vorbeşti ca un nebun. Ştii asta?
Sper... sper că ai...
Sper că ştii un avocat bun.
Sper că ştie un avocat bun.
Am privit cum s-a scurs viaţa din el.
Stăteam acolo,
acoperit de
fluidele şi măruntaiele vieţii sale.
A făcut duş, nu?
Pentru că tocmai am retapiţat acele scaune.
Cred că vorbeşte metaforic.
Măruntaiele umane nu se duc la vale.
Da, metaforic.
Ok, ce-mi este neclar este ce căutaţi voi doi pe hol...
De fapt, e vina mea, pentru că
le-am cerut să se certe afară.
Ceartă?
Riggs refuză întruna să fie în testamentul meu.
E revoltător.
Îl pui pe Riggs în testamentul tău?
Da, bine...
Ok. E ceva ce ai vrea să-ţi las?
- Îmi place dormitorul tău. - Domnilor,
am omorât un om despre care nu ştiu nimic.
Adică, ce speranţe avea,
ce vise? Aspira la măreţie?
Ar fi putut vindeca cancerul?
Se numea Alex Olea.
Biletul găsit în buzunarele sale în plasează la hipodrom
când Howard a fost ucis
Ce nenorocit. Mă bucur că a murit.
Bine, poate nu e singurul responsabil de moartea sa.
Olea era bătăuş
pentru un cămătar, Guzman.
- Tony Guzman? - Îl cunoşti?
Am lucrat pentru el.
Dar a refuzat să-mi plătească ultima factură.
Deci Howard era un parior. Este posibil
- să-i fi datorat bani lui Guzman? - Este posibil.
Deşi dacă îi datora bani, Howard trebuia să fi venit la mine.
I-aş fi dat o dobândă mai bună.
Guzman are o prăvălie de tatuaje pe Sunset.
Bine, să mergem.
Nicio şansă. Tu rămâi aici. Bine?
Îţi aminteşti ce s-a întâmplat ultima dată.
Când spune, "ultima dată,"
vrea să spună...
că am omorât pe cineva.
- Am auzit. - Ştii,
se spune că în ultimele momente din viaţă,
cel care moare îşi goleşte intestinele...
Eşti sigur că nu-l vrei cu tine?
Deci, ţi-au confiscat rulota.
Trebuie să fie deranjant.
Riggs?
Canapeaua asta se extinde?
Adică, nu contează.
Cred că... cred că e o soluţie.
Să te muţi pe canapeaua mea, ăsta... e planul?
Păi...
uită-te şi tu, tot ce am nevoie este aici.
Nu? Uite, pot...
mânca în camera de recreere, să-mi aduc rufele de la morgă.
Să ştii.
La ce oră vii? Pentru că uneori
îmi place să dorm gol.
Dar la Murtaugh?
Da, la Murtaugh le place să discute
dimineaţa la prima oră... ştii,
se poartă de parcă s-au trezit deja...
şi chiar nu e pentru mine.
Bine, închiriază un loc al tău.
Neee, nimic nu bate rulota.
Rulota pe care n-o mai ai.
Bine...
Riggs, de ce te gândeşti să eviţi această problemă?
E o problemă
sau tocmai mi-am rezolvat problemele?
Ai adus vorba de tatăl tău săptămâna trecută.
Corect.
Şi am cercetat puţin prin dosare.
Prin ce dosare?
Te-ai mutat mult când erai copil.
Mai întâi tu şi tatăl tău.
Pe urmă doar tu, mai multe case sociale.
Te-ai dus mult în urmă.
Astea sunt... dosare din afara statului.
Asta e treaba ta acum? Genul ăsta de...
- cercetare... - Treaba mea
e să te ajut să ţi-o faci pe a ta.
Şi începând de astăzi, nu mai ai unde să te duci.
Pentru cineva cu o casă a copilăriei instabilă,
- asta poate fi... - Vrei să vorbim despre copilăria mea?
Să vorbim despre copilăria mea...
Am pierdut-o pe mama
când eram doar un copil.
Ştii, iar... tata a făcut şi el ce-a putut.
Adică, era el şi un băiat de 12 ani.
Ştii, nimeni n-a avut grijă de noi.
Dar s-a descurcat.
Ştii, mi-a dat o copilărie.
Şi cred că...
Şi cred că sunt cine sunt astăzi din cauza lui.
Ce naiba e asta? (Evacuare)
Unde vom dormi?
În casa noastră.
Ia te uită, am înscris.
Să mergem.
Martin.
Bună.
Rog e sus, în birou.
Nu, am venit să te văd pe tine.
Am fost peste drum la Domeniul Public
să văd ce e cu rulota ta.
Perfect. Când o aduc înapoi?
Păi, n-o aduc.
Ăsta e primul pe care l-ai văzut?
Au spus că ţi-au trimis 10 notificări.
Ştii, chiar nu... verific poşta...
Şi ai mai ameninţat pe un şofer?
Este ridicol.
A fost un tip care am crezut că vrea să fure...
Fie. Când îmi dau rulota înapoi?
Nu ştiu dacă ţi-o dau.
Amenzile acumulate
costă mai mult decât rulota în sine.
Nu te poţi întoarce să stai acolo.
Poate e timpul să-ţi cauţi alt loc.
Perfect. În regulă, super, mulţumesc.
Nu, aşteaptă puţin.
Poate Roger şi cu mine te putem ajuta.
Uite, nu vreau ajutorul vostru, Trish.
Vroiam doar să...
Ştiu, şi apreciez.
Dar e problema mea, aşa că mă ocup eu.
S-a amestecat în treburile tale
pentru că i-ai cerut asta
I-am cerut?
Da, când ai venit la noi acasă desculţ şi fără adăpost.
Ăsta a fost clar un strigăt de ajutor.
Şi, în acest spirit, strigătul a fost auzit,
şi poţi sta la noi
Nu, merci.
Îţi spun doar, avem spaţiu.
Ştiu, dar nu vreau.
Şi unde ai să dormi, Riggs?
E California, Rog.
- Voi dormi afară. - Afară?
Ok, bine, ştii ceva? Oferta a fost retrasă.
Nu mai poţi sta la noi.
Perfect.
Atunci ne-am înţeles.
Bine.
D-lor ofiţeri.
Ne cerem scuze, dar... închidem.
Zici?
Pentru că...
mai are cam... jumate de ochi de făcut.
Mă intimidezi.
Îl căutăm pe...
Tony Guzman.
Este o triplă ameninţare.
Cămătar, extorţionist...
şi care era a 3-a?
Cizmar.
- Nu e cizmar. - Mim?
Dansator. Nu ştiu dacă era un
alchimist sau... în fine. Hopa...
Ia te uită aici, Rog.
O bâtă de baseball...
semnată de Sandy Koufax.
Ştii ceva? Tocmai am vorbit cu un tip
care avea exact aceeaşi bâtă.
Ştii, care sunt şansele
să fi ordonat
că proprietarul dinainte al acestei bâte
să fie omorât?
Howard Trotter?
Pariezi pe cai?
Trotter îmi datora bani.
Bâta era garanţie.
- Nu l-am omorât eu. - N-am spus că l-ai omorât.
Nu, nu, nu, nu. Nu tu..
Spunem doar că ai rugat un prieten,
pe Axel, s-o facă pentru tine.
Traficant de arme!
Asta era. Este extorţionist, cămătar şi traficant de arme.
- Ştiam că era ceva. - Armă!
Hei! Hei, Riggs!
Cred că am înscris.
Bine.
Vânzări ilegale de arme de foc, agresarea unui ofiţer de poliţie.
Şi tatuarea nesolicitată a unui ofiţer de poliţie.
Vroiam să-l las să scape cu asta,
pentru că e un tatuaj destul de şmecher.
- Arată ca o scovergă. - Bine, are puţină
linie ondulată, dar dacă îi pui nişte aripi
sau ceva, ar arăta destul de marfă.
Şi uciderea lui Howard Trotter.
Nu l-am omorât eu.
Trotter îmi datora bani. De ce să-l omor?
Păi, aşa la plesneală, să dai un exemplu.
Ăsta a fost un răspuns foarte bun.
Da, nu? La plesneală.
La plesneală. Da. Vezi cât a durat?
Să dai un exemplu, rupi un picior, tai un deget.
Morţii nu plătesc.
În plus, Howard descoperise o mare pleaşcă.
Howard nu era un câştigător, deci...
Ce pleaşcă?
Habar n-am, dar asta mi-a spus
cu o zi înainte să moară.
O pleaşcă?
- O pleaşcă. - N-a fost nicio pleaşcă.
A spus că avea o pleaşcă.
Îi datora omului bani şi ca să nu-şi piardă degetele,
a spus că are o pleaşcă.
Credeţi că Guzman a făcut asta?
Era la hipodrom, a trimis golanii acasă la Howard,
probabil avea acces la ace
şi la şoricioaică.
I-ai spus despre tatuaj?
Ai un tatuaj?
- Să ghicesc: un Buddha mic? - Nu, o linie ondulată.
Ar trebui să ne facem ceva împreună.
Mă duc acasă.
Şi pleaşca?
- Nu e nicio pleaşcă! - Nu e nicio pleaşcă! - Ok.
Nimeni nu crede că era vreo pleaşcă, Leo.
Şi probabil au dreptate, dar...
dacă nu au?
Tocmai ai spus că probabil au dreptate.
Uite ce propunere am eu
mergem la Howard acasă, şi vă uitaţi după orice semne
de "pleşcăială", bine?
Şi dacă găsim ceva ce rezolvă tot cazul?
Vreţi să fiţi echipa-B toată viaţa?
Credeam că are legătură cu numele.
Are.
Fac cinste cu cina.
Copile?! Copile?!
Treci aici!
Copile!
Treci înapoi aici!
Copile!
Unde eşti?
Treci înapoi, băiete.
Fugi ca un iepure.
Unde eşti?
Nu poţi sta aici la infinit!
Mă auzi, băiete?
Dacă ştii ce e bine pentru tine, roagă-te să nu te găsesc.
Iepure.
Copile!
Iepure!
Copile!
Ok, eu zic să terminăm.
Mai avem 2 sandwich-uri de la Subway
dacă vrea cineva.
- Leo, prietenul tău, este... - Eclectic.
Acaparator.
Un acaparator cu o fină colecţie de muzică.
Black Sabbath, Iron Maiden,
Yngwie Malmsteen, Metallica.
Yngwie Malmsteen?
Nu se poate. Howard nu era sub nicio formă fan.
Şi nu doar asta, el, să ştiţi, e cât se poate de adevărat,
era supărat pe Yngwie
pentru că a pierdut serios pe un cal care se numea Yngwie
Malmsteed.
Bine, are peste 12 discuri
cu albumele tipului.
Super fan.
Asta nu e în regulă.
Ăsta nu e Howard pe care îl ştiu eu.
Ce naiba e asta?
Jockey Club, 6 iunie.
Ţine. Dă-i cu play.
Da, calul nr. 3
pare ca o gloabă, dar omul meu zice că e vorbit.
Pariază pe Exacta, şi pleci acasă bogat.
Pe toţi sfinţii şi îngerii la un loc, ştiţi ce e asta?
Discuţii private de la Jockey Club.
Orice a auzit Howard probabil l-a omorât.
E stilul lui,
voinţa lui de a jigni.
L-am spus de mai multe ori că poate sta aici,
deşi nu vroiam asta.
Bine, ce vroiam eu...
Ce?
E ceva confuz.
Ai vrut să-l repari.
Şi e greşit?
Nu, dar...
poate sunt şi oameni pe care nu-i poţi repara.
Nu vreau să cred aşa ceva,
pentru că... dacă eu sunt cel defect
şi el este durerea peste care nu pot trece mai departe?
Poate chiar l-am reparat.
Te aştept sus.
Yngwie.
Ce?
Am descifrat cazul.
E aproape 11:00 noaptea.
Exact, şi e momentul să...
sărbătorim.
Cunoştinţele mele despre Howard
ne-au dus direct la ea.
La ce?
La pleaşcă.
Te-aş pupa pe chelie. Treci încoace.
Voi sta aici, până la urmă, Rog.
Ştii că mă descurc cu conducere în stare de ebrietate, da?
- Uite, Trish, îţi datorez... - Nu, nu, nu, nu, nu.
Nu. Eu vorbesc.
Martin,
doar pentru că te lăsăm să stai în casa noastră nu înseamnă...
Îngreunezi lucrurile.
Va urma.
Pariază pe Exacta, şi pleci acasă bogat.
Jockey Club de la hipodrom?
Ok, şi credeţi că a murit pentru că a înregistrat asta.
Howard a auzit ce nu trebuia.
Howard a notat tot ce a ascultat în acest caiet,
dar am confruntat cu CD-urile.
Lipseşte o oră.
2:00 p.m. la 3:00 p.m. Fix acum o lună.
Minunat. Mergi la hipodrom,
scoate filmarea... ai făcut deja asta.
Poftim.
Aşa zişii prieteni ai lui Howard.
Toţi au fost la priveghi.
- Ce ştim despre ei? - Perfectă sincronizarea
Echipa-B.
Să ştii că numai cu ce găsesc în biroul ăsta,
te pot omorî în vreo 9 feluri.
Mitch Brennan.
Închis pentru răpire şi extorcare.
Joey McConnel, are o problemă cu armele.
Hoak Zeeland, acuzaţii federale în legătură cu explozibili,
şi Shane Plyskin, tocmai a ieşit din Lompoc
pentru tentativă de omor.
Ce au toţi în comun?
Toţi urăsc Jockey Club.
Şi totuşi, erau toţi la Jockey Club. Ironic.
Nu asta înseamnă ironic.
Da.
Ok, o să mă duc până la acest bar uitat de lume,
să văd despre ce vorbeau.
Poate o ţin pe Bailey departe de Leo.
E periculos.
Auzi, Rog.
Răspunsul e nu, nu poţi veni, Leo.
Nici nu vroiam.
Uite, Riggs... suferă.
Nu faci ce a făcut el...
Şi-a parcat casa la noi?
decât dacă suferi.
Ok? Suferă.
Nu fi atât de supărat pe el doar pentru că nu vezi asta.
Prietenia e trecătoare.
Ştii ce aş da
pentru încă o zi cu Howard?
Scuzaţi-mă, D-le Getz?
Asta a venit pentru Dvs. Rămăşiţele lui Howard Trotter,
cenuşa, adică.
Nu ştiu sigur de ce a ajuns la morgă.
Nu, nu, eu am cerut asta.
Nu mai plăteşti pentru transport, aşa că...
Clasic până la capăt, Leo.
Şi... ce-ai de gând să faci cu el?
Howard a lăsat instrucţiuni.
- Bună ziua. - Bună ziua.
Masa pentru 1, te rog.
Poate ceva cu vedere la finish.
Pe aici.
Cum ai dormit?
Neîntors.
Şi ce face peluza mea?
La asta mai avem de lucrat.
Ciudat într-o zi de curse.
Ce mama naibii faci aici?
Ar fi bine să nu fie ce cred eu.
Deci, asta e ideea ta de poliţie proactivă?
Da, geamul era spart.
Eram îngrijoraţi pentru local.
Bine, aş vrea să fie toţi poliţiştii aşa de grijulii.
Ce?
Cred că am atins o gumă sau ţesut uman, nu ştiu.
Mă duc să mă spăl pe mâini.
Ce, chiar vorbeşti serios?
Da.
Nu funcţionează.
Auzi, Riggs.
Trebuie să vezi asta.
Bingo.
Nu e orice cenuşă, este a D-lui Howard Trotter, da?
Paza, treci încoace.
Acest bărbat trebuie îndepărtat.
- Ok. - Îl iau eu.
Ne vedem în instanţă. Pentru vânătăi.
Shane.
Mai spui un cuvânt şi te duci după prietenul tău, Howard.
Şi am ajuns la penultima cursă a zilei.
Favoritul, Pogo Painter în galben.
Sir Red în albastru şi Running Mare în roz fucsia
cota 7 la 1.
se estimează că această cursă
valorează peste $5 milioane,
inclusiv $2 milioane cash aici, în Parcul Santa Anita.
Acum sosesc şi ultimii cai,
Chubby Rose şi Mustangus trec de porţi.
Şi au plecat.
Înapoi! Înapoi!
Frumoasă zi pentru curse băieţi.
Toată lumea, culcat!
Băieţi răi şi semiautomate.
Sincronizarea perfectă, ca de obicei.
Vorbeşte pentru tine. Testamentul meu nu e gata.
45 secunde.
35 secunde.
Nu face pe eroul.
Faţa la podea
Mai avem 20 secunde. Hai, hai, hai!
În ce naiba tragi acolo?!
Câteva cercetaşe!
Bine, bine! Avem alt plan.
Asta n-a fost fairplay, nu?
Haide, să mergem.
Acum ieşim prin faţă!
Haide, să mergem, să mergem, să mergem!
LAPD.
Merci, bătrâne.
Să mergem!
Mişcă!
- Eşti bine? - Da.
Hei!
Leo!
Rog, tu mergi după el. Eu mă duc pe aici.
Cât?
Taci şi mergi, bine?
Howard înregistra discuţiile de la Jockey Club
şi a auzit despre jaf
şi a cerut să fie plătit ca să tacă.
Deci, cât?
- Spune-mi. - 10 mii.
L-ai omorât.
Nu valora 10 mii?
Tu valorezi şi mai puţin.
Stai pe loc.
Aruncă arma sau îţi împuşc prietenul.
E o cunoştinţă.
Am lucrat cu el doar de două ori.
Era să facem şi un film, nu uita.
Nu trebuie să facem asta!
Perfect. Atunci aştept să te predai.
Am un milion în fiecare geantă.
Putem pleca amândoi de aici bogaţi.
Da. Să ştii, n-am fost niciodată bun la şpagă.
Mă crezi? Pot întreba pe cine vrei.
Mai ales pe partenerul meu, îţi va confirma.
Lasă arma acum.
Ok. O las.
Nu, nu, nu, nu. Te rooog, nu lăsa arma.
Nu te gândi la mine. Gândeşte-te la Howard.
- Şi că e timpul să-i dai drumul. - Te rog nu lăsa arma.
Te va împuşca. Te va împuşca.
Dă-i drumul lui Howard.
Eşti bine?
Mi-a intrat Howard în gură
şi nu ştiu nici măcar care parte.
Îl am peste tot.
Nu conduce o perioadă.
Vreau deasemenea să mulţumesc şi celor mai mici.
Echipei de criminalişti de la Jafuri-Crime,
care mi-au returnat costumul,
curăţat şi fără sânge.
După cum ştim, ca să faci bani trebuie să arăţi că ai bani
şi nu poţi face bani dacă eşti plin de intestine.
De cât timp face asta?
Simt că a trecut o săptămână.
Şi, ca să nu uităm,
aplauze furtunoase pentru cei doi învăţăcei
despre care cred că nimeni
nu mai credea în ei.
Am fost mai surprins ca oricine.
Bună treabă din partea Echipei-B.
Cred că asta începe să prindă.
Eşti şi mai rău.
Şi penultimul meu gând...
aş vrea să cinstesc viaţa unui prieten
mulţumind altuia,
un bărbat care a fost dispus să-şi rişte viaţa pentru mine.
Detectivul Roger Mayfield Murtaugh!
Ok, bine, Leo, nu suntem la Oscar.
Toată lumea, înapoi la muncă.
Mai era puţin... atât de aproape să termin.
Încă un lucru. Aici era, aşa.
Detectivul Roger Mayfield Murtaugh,
pe cât de altruist pe atât de umil,
dar când ai lăsat arma acolo...
Leo, se numeşte să urmezi protocolul
şi aş fi făcut-o pentru oricine.
Ok.
Ştim tu şi cu mine.
Şi asta e cel mai important.
"Durere şi suferinţă"?
Dai Primăria în judecată, Detectiv?
Nu, cum s-o dau...
Ba da, o dă în judecată pentru că a fost rănit în exerciţiul funcţiunii
de acel pistol de tatuaje, care i-a lăsat
o scovergă ondulată pentru eternitate.
N-am depus niciun proces.
Am făcut-o pro bono.
Şi-ţi vom obţine despăgubiri
pentru daune emoţionale şi pagube materiale.
Aşa ceva nu se întâmplă.
Dar se întâmplă.
Şi mai ştii ceva? Tu şi cu mine vom petrece
mult timp împreună.
Vom avea discuţii privind strategia,
seara târziu şi vom mânca chinezesc.
Tu şi cu mine, şi ne vom vedea pe Skype.
Leo.
Înţeleg ce se întâmplă aici...
Şi n-avem nevoie de un proces
ca să ne vedem.
Ce vrea să însemne asta?
Nu. Vorbim de dreptate aici.
Uite, Trish şi cu mine mergem la film sâmbătă seară.
Mi-ar face plăcere să merg.
Renunţă la proces.
- Ne vedem sâmbătă. - Da.
M-ai chemat?
Am auzit că ai găsit un loc să dormi aseară.
Deci m-au pârât.
Uite, ţi-am luat ceva.
Periuţă de dinţi, pernă, pături,
pentru data viitoare când eşti în pană.
Apreciez asta, Doctore, dar sunt...
Capabil să ţi le cumperi singur?
Treaba e că nu eşti.
Ce, în stare să le cumpăr singur?
Nu, nu eşti singur.
Urăsc să-ţi spun asta, Riggs,
dar în ciuda eforturilor tale, oamenii ţin la tine.
Ştiu, ştiu. Nu-ţi convine.
O bere rece?
Mai bine nu.
Cred că din cauza asta...
am avut probleme.
Mă îndoiesc de asta.
Cred că a început mult înainte de asta.
N-am avut asta, când am crescut.
Ştii, o casă adevărată.
Cel mai aproape de aşa ceva am fost cu Miranda.
Aşa că...
atunci când mi-au luat rulota, am...
cred că am fost răscolit.
Înţeleg asta, Martin.
Dar o casă nu este o carapace pe care să te caţeri.
Sunt oamenii de acolo,
care lasă o uşă deschisă chiar şi atunci când eşti cel mai rău.
Termină aici.
Avem la cină
pui vânătoresc.
Auzi, Trish.
Spune-i lui Rog că mă poate trece în testament.
Sos barbeque.
Îmi laşi prin testament sosul barbeque?
Barbeque marinada.
Care e diferenţa?
Nu e nicio diferenţă.
Vei fi de acord să îndeplineşti rolul
de executant barbeque
până când RJ va fi pregătit emoţional.
Accepţi?
- Da. - Da.
Ok. Atunci, testamentul e gata.
Mulţumesc, Doamne.
Întotdeauna ai pus aşa multă paprika?
Da. 2 linguriţe.
Te-ai gândit şi la nişte oregano?
Ce?
Nu... oregano, dragule.
Asta ar putea să-i dea
zvâcul de care are nevoie.
Puţin de zvâc.
- Da. - Nu, n-are nevoie nici să pocnească, nici să zvâcnească .
Sosul e sos.
Am crezut că ai spus...
Marinada.
Bine.
Mă duc la culcare.
Şi, Rog?
Ca şi executant,
gândeşte-te la oregano.
Să nu faci asta.
Îmi schimb testamentul.
Roger. Lasă-l aşa.
corvin.predoiu (Subtitrări-noi.ro Team)