Nu ştiu ce a făcut, Charlie.
Profesoara lui m-a sunat şi mi-a spus să vin să-l iau.
Vreau să îţi spun în mod oficial, că dacă puştiul participa cumva...
...la un joc de BlackJack pe bani, nu de la mine a învăţat asta.
Ce? Am zis că nu de la mine.
Vă asigur că acest comportament imoral nu l-a moştenit de la mine.
Poate că ar trebui să aştept pe hol.
Aşteaptă? Ce caută el aici?
Maşina mea e la reparat, iar Charlie a avut amabilitatea să mă aducă el.
Nu, Charlie a avut amabilitatea să-ţi cheme un taxi, dar nu l-ai luat.
Despre ce e vorba?
Fiul tău i-a arătat profesoarei degetul.
Vreau să vă spun în mod oficial că nu neaparat de la mine...
Charlie, las-o baltă. Ce anume s-a întâmplat?
Scriam la tablă şi el a crezut că nu-l pot vedea.
- E adevărat? - Da, chiar am crezut că nu mă vede.
Mă tem că genul ăsta de comportament necesită o suspendare temporară.
- Poate mai prindem vreun matineu. - Da.
Jake, de ce i-ai făcut domnişoarei Pasternak aşa?
Scuzaţi-mă. Frazele nu se pot termina cu prepoziţii.
Corect este: "De ce i-ai făcut aşa domnişoarei Pasternak?"
Cred că asta îţi răspunde la întrebare.
Jake, de ce i-ai făcut aşa domnişoarei Pasternak?
Pentru că i s-a pus pata pe mine.
Jake, nu te tratez altfel decât pe ceilalţi elevi.
- Da, sunt sigur. - Taci din gură.
Aş vrea să discut doar cu părinţii tăi.
- Haide, Jake. - Nu pot nici măcar să-mi spun părerea?
Amice, ai 11 ani. Nu ai nicio părere.
Nu e vina mea. Am fost provocat.
- Ai fost provocat? - Da, asta înseamnă că...
Ştiu ce înseamnă.
Şi nu contează. Acum trebuie doar să-ţi ceri scuze.
- Dar nu-mi pare rău. - Nu trebuie să-ţi pară rău.
Doar spune-o şi fii convingător. Foloseşte privirea aia inocentă de copil.
- Ar însemna să mint. - Asta e concluzia ta finală?
Cap pătrat ce eşti, uiţi că i-ai făcut semne obscene profesoarei.
- Da, dar am fost sincer. - Şi uite unde te-a adus asta.
Cred că tocmai mi-am pierdut inocenţa.
Este un băiat foarte bine crescut...
...dar nu prea reuşeşte să treacă peste faptul că ne-am despărţit.
AÅŸa e. De fapt, n-a fost despÄƒrÅ£ire ci mai degrabÄƒ am fost alungat din casÄƒ.
VÄƒ Ã®nÅ£eleg, dar dacÄƒ aÅŸ acorda atenÅ£ie specialÄƒ fiecÄƒrui copil...
...ai cărui părinţi trec printr-un divorţ aş vedea toată ziua doar semne cu degetul.
Nu spunem că nu trebuie pedepsit.
- Trebuie, cu siguranţă. - Dar lăsaţi-ne pe noi să facem asta.
Prin "noi" vrea să spună că eu. Eu trebuie să fiu mereu cel rău.
Te pricepi mai bine la asta decât eu.
Decât mine.
Eşti un dobitoc.
- Se poate să rămânem puţin singuri, vă rog? - Cred că ar fi o idee bună.
Şi corect este: "Putem rămâne puţin singuri, vă rog?"
Încetează.
Domnişoară Pasternak. Scuzaţi-mă, nu ne-am cunoscut oficial.
- Sunt Charlie, unchiul lui Jake. - Bună ziua.
Îmi cer scuze, poate că nu e tocmai treaba mea...
...şi dacă nu e, îmi cer scuze din nou...
...dar Jake are ceva să vă spună.
Îmi pare foarte rău.
- Şi mie îmi pare foarte rău. - Ţie de ce îţi pare rău?
E posibil ca puştiul să fi moştenit obiceiurile astea necioplite de la mine.
Nu prea sunt obişnuit în preajma copiilor şi îmi pare foarte rău.
Vă mulţumesc şi apreciez toate astea, dar nu schimbă cu nimic fapta lui Jake.
Aşa este. Aveţi absolută dreptate.
Jake, du-te la automatul de dulciuri...
...şi adu-i domnişoarei Pasternak un suc de piersici şi bomboane Skittles.
E "domnişoara" Pasternak, nu-i aşa?
Ăsta se cheamă: "Citeşte printre rânduri".
Arăţi cuiva degetul, dar poţi nega asta în mod plauzibil.
Grozav. Exact ca: "Ochiul care mă irită".
Exact. Ăsta se cheamă "Manivela lentă."
Charlie.
După cum vezi e eficientă, dar nu o poţi nega în mod plauzibil.
- Tată, fii atent. "Degetul balon". - Bine, ajunge.
Trebuie neaparat să înveţe şi alte moduri de a da cu tifla la oameni?
De a da la oameni cu tifla.
Charlie, tu realizezi cât de aproape a fost azi de o suspendare?
- Da. - Şi înţelegi...
...ce noroc avem că domnişoara Pasternak a hotărât să-i mai acorde o şansă?
Noroc? Sigur, de ce nu. Hai să-l numim noroc.
Ce vrea să însemne asta?
Asta înseamnă că sunt prea modest ca să-l numesc talent.
- Tată. - Ce e?
De ce doar un singur deget e cel rău?
Nu ştiu, Jake.
Ăsta e în regulă, aşa e?
Aşa e.
- Tată. - Ce e?
Ăsta îţi spune ceva?
Nu.
Nu pricep. Cine decide asta?
Unchiule Charlie, am avut un vis ciudat.
Care devine şi mai ciudat.
Bună, prietene. De ce nu dormi?
Sper că asta fac.
- Bună seara, Jake. - Bună seara, domnişoară Pasternak.
Amice, eu şi domnişoara Pasternak tragem doar un pui de somn.
Pentru că suntem prieteni într-un fel.
Nu se poate.
Jake, sunt profesoara ta doar de la ora 8:15 la ora 3:00.
După aceea, sunt o persoană ca oricare alta.
E mai rău decât atunci când l-am văzut pe Moş Crăciun făcând pipi la Mall.
Hai să terminăm cu chestia asta şi să ne culcăm.
Nu-ţi face griji. Asta nu va schimba absolut nimic între noi la şcoală.
Deci vei continua să fii rea cu mine?
Corect. Acelaşi dulău de pază.
- Hai, prietene. Du-te la culcare. - Sigur. De parcă aş mai putea dormi.
- Crezi că va fi totul în ordine cu el? - Sigur.
Doar că nu prea e obişnuit să-şi vadă profesoara afară din clasă.
Şi afară din pantaloni.
Voi discuta cu el de dimineaţă şi mă voi asigura că totul e bine...
- ...şi că va ţine asta doar pentru el. - Mulţumesc, Charlie.
Domnişoară Pasternak...
De ce nu-mi spui niciodată pe numele mic?
Nu ştiu. Pare mult mai excitant aşa.
- Charlie? - Da, domnişoară Pasternak.
Ce zici, Jake va crede că suntem doar prieteni?
De ce nu? Asta suntem, nu-i aşa?
Acum, după ce te-am cunoscut mai bine cred că te pot considera o prietenă.
Charlie, ştim amândoi că e vorba de mai mult decât de prietenie...
- ...între noi doi. - Mai mult?
Cât de "mai mult"?
Ştiu că e prea repede şi nu vreau să folosesc cuvântul cu "D"...
- Asta e bine. Mulţumesc. - ...dar seamănă mult cu dragostea.
Iartă-mă, dar ce cuvânt cu "D" nu voiai să foloseşti?
Charlie. Fii serios.
- Hai să mergem la culcare. - Sigur. De parcă aş mai putea dormi.
- Bună dimineaţa. Ce faci? - Bună dimineaţa.
Pregătesc faimoasele mele ouă ochiuri ţărăneşti pentru fratele şi nepotul meu.
Nu zău! Ce ai mai făcut şi încerci să te revanşezi?
De ce crezi mereu asta?
M-am culcat cu profesoara lui Jake.
Charlie, n-ai învăţat nimic din experienţele anterioare?
E şi mai rău. Puştiul a aflat.
- Dar fratele tău? - Nu ştie încă.
Salut! Ai pregătit micul dejun! Cu ce ocazie?
Nicio ocazie. Încercam să ajut.
Mulţumesc. Apreciez asta. Bună dimineaţa, Berta.
'Neaţa, nătăfleţ indiferent ce eşti!
Mă bucur să o văd bine-dispusă.
Da. Stai jos.
Serveşte nişte ouă.
- Suc de portocale proaspăt. - Tu l-ai stors?
Nu, aşa zie pe cutie.
Bine, ce prostie ai mai făcut?
Păi ce să-ţi zic...
M-am culcat cu domnişoara Pasternak.
Charlie unde ţi-a fost mintea?
Dacă află Jake?
Bine...
Nu! Nu! Cum?
- Ne-am trezit noaptea... - Ai adus-o aici?
Charlie, n-ai învăţat nimic din experienţele anterioare?
- Da, dar nu l-a mai suspendat! - Aşa ai reuşit?
- Cu plăcere. - Ai înebunit?
Nu, dar bănuiesc că domnişoara Pasternak este.
- Ce vrea să însemne asta? - Nu-ţi face griji, mă ocup eu.
Asta mă face să mă simt mult mai bine.
Cum a reacţionat Jake? S-a speriat?
Nu atât de mult ca tine.
- 'Neaţa. - Vezi? E bine.
Jake, vrei să vorbim despre ce ai văzut azi-noapte...
...pe unchiul Charlie şi domnişoara Pasternak?
Dumnezeule! Aia chiar s-a întâmplat?
Bine Alan. Bravo!
Tată pot să iau lecţii acasă?
Ascultă, Jake. Nu-ţi face griji.
Du-te la şcoală şi nu spune nimic nimănui.
Am să-i spun că nu mă mai văd cu ea şi vom uita de asta.
E ca la Micii Cercetaşi!
- Sper că ai lăsat loc şi pentru desert. - Am lăsat loc pentru tine.
Eşti sigură? Eu sunt numai calorii.
Ce zici de o salată de fructe?
Două salate de fructe, vă rog.
Ascultă Delores, trebuie să vorbim.
Spune-mi domnişoara Pasternak.
Nu, hai să fim prieteni.
Delores, eşti o femeie extraordinară şi mi-a plăcut să fiu cu tine...
...dar sunt convins că nu sunt destul de bun pentru tine.
- Bine. Înţeleg. - Mă bucur. Mulţumesc.
Eşti speriat. Nu-ţi face griji. Nu am să te părăsesc.
Nu, nu, nu. nu de asta îmi fac griji.
Vezi, Delores...
Eu sunt un om rău.
Sunt un jucător. Merg din femeie în femeie şi apoi...
Charlie ăsta e trecutul.
Nu am să renunţ la noi ştii de ce?
De ce?
Pentru că cineva mi-a spus că suntem potriviţi.
Da? Nu cred că mă cunoaşte.
Ba da, te cunoaşte foarte bine.
Şi te iubeşte chiar mai mult ca mine.
Uniunea noastră a fost binecuvântată, Charlie.
Ce? Cum ai spus?
După fornicaţie...
...m-am rugat pentru iertare şi mi s-a spus să nu-mi fac griji.
Cine ţi-a spus?
Nu putea fi decât unul singur care să-mi spună, Charlie.
Şi mâna lui iubitoare m-a călăuzit de când m-am lăsat de striptease în Reno.
Într-adevăr? În ce club lucrai?
- Te îmbrăcai în profesoară? - Nu contează.
Ceea ce contează este că aceeaşi mână care...
...m-a scos din viaţa aia degradantă m-a adus la tine.
Pentru ce? Mai multă degenerare?
Nu. Ca să te ajut să devii un om mai bun. Ca să îţi atingi potenţialul maxi.
Acum stai drept şi mănâncă-ţi fructele.
- Bine. - Bine şi mai cum?
Bine, domnişoară Pasternak.
Bună, Charlie. Ghici cine e?
Ştiu că nu aveam planuri diseară, dar ar trebui să ne întâlnim...
...şi să discutăm despre drumul nostru împreună şi unde ne va duce el.
Ştim încotro se îndreaptă, dar ar însemna mult pentru mine...
...să te aud spunând-o cu gura ta.
Gura ta minunată şi binecuvântată.
Sună-mă, iubitule.
E ciudat să te afli în cealaltă tabără într-o conversaţie ca asta.
Îmi imaginez. Ce zici?
- O opinie profesională? - Te rog.
Nebună de legat.
Da, aşa m-am gândit şi eu.
Adică, abia te cunoaşte.
Cum de îndrăzneşte să fie aşa de insistentă?
Rose, am petrecut o noapte împreună şi te-ai legat cu cătuşe de frigiderul meu.
Asta e altceva. Noi eram sortiţi îmreună.
Voiam să te întreb cum pot să pun capăt relaţiei ăsteia...
...dar îmi dau seama că despărţirile nu sunt domeniul tău de activitate.
Da. Eu mă împerechez pe viaţă. Sunt ca un pinguin, în această privinţă.
Şi în plus îmi place şi să mă dau pe gheaţă pe burtă.
Unchiule Charlie, Ghici ce s-a întâmplat cu domnişoara Pasternak azi?
- Sunt pe cale să mă despart de ea. - Nu, să nu faci asta.
- De ce nu? - Uită-te la asta.
Ai luat zece la istorie.
- Bravo, Jake. - Uită-te la răspunsurile lui.
"Abraham Lincoln a semnat Proclamaţia de Emancipare cu stiloul".
Pentru asta a luat zece?
Toată lumea a luat zece. A fost fericită toată ziua.
Mi-a dat înapoi până şi excrementele mele false.
Charlie, pe astea eu ţi le-am dat.
Ai intrat în casă şi mi le-ai lăsat pe pernă.
Totuşi, le-ai dat iar în dar?
Şi eu care credeam că eşti un tip stilat.
Jake, du-te în cameră şi fă-ţi temele.
Nu ne-a dat teme. E prima dată când face asta.
Te iubesc, unchiule Charlie.
- Vai de mine. - Da.
Cred că ştii ce trebuie să faci.
- Să mă despart de d-ra Pasternak, nu? - În niciun caz! Ia numai zece!
Nu a mai luat zece de când dormea la grădiniţă.
- Dar nu învaţă nimic. - Jake stabileşte-ţi priorităţile.
Încerc să-l înscriu la o şcoală generală bună.
După ce va fi acceptat are timp să înveţe că Sacajewa...
...nu era "un sac plin de jewa".
- Eşti gata pentru cină? - Charlie!
Mă bucur foarte mult să te văd.
Şi eu mă bucur să te văd.
- Charlie. - Ce?
- Guma. - Scuze.
Ce zi minunată am avut.
Toţi copiii s-au purtat frumos. Până şi Jake.
- Frumos. - Pot să-ţi spun un mic secret?
Nu am ţinut niciodată la Jake.
Dar spuneai că îl tratezi ca pe toţi ceilalţi copii.
Păi asta trebuia să spun.
Deci unde luăm cina?
Nu m-am hotărât încă.
Ai venit nepregătit?
Charlie ai foarte mult potenţial, dacă te-ai disciplina puţin.
Bine, trebuie să-ţi spun.
Nivelul de ciudăţenie al tipelor cu care mă văd e destul de mare,
dar tu îl întreci lejer.
Eşti supărat pe mine.
- Nu, nu. - Ba da, eşti.
- Nu, nu. Nu sunt supărat. - Atunci care e problema?
Nimic. Uită de asta. Hai să petrecem o seară frumoasă.
Charlie, eşti aşa de dulce.
Hai să nu ne mai certăm niciodată.
Nu. Şi eu urăsc asta.
Pot să mă duc la toaletă?
Îmi daţi voie să mă duc la toaletă?
Da, corect.
- Îmi daţi voie? - Eşti scuzat.
Mulţumesc.
Charlie.
Îmi pare tare rău că nu a mers cu domnişoara Pasternak.
Trebuie să înţelegeţi că am mers până în pânzele albe să o fac fericită.
Alan tu ştii ce înseamnă asta, iar Jake, tu ai să înţelegi într-o zi.
Haideţi băieţi. Am zis că-mi pare rău.
Bine, nu e chiar corectă cu temele astea.
Ştiţi ce am să fac? Am să mă plâng la directoare.
Poate ar trebui să te întâlneşti şi cu ea.
Foarte amuzant.
Se poate?
Pentru că aş face-o dacă m-ar scăpa de tema asta de 2500 de cuvinte...
...despre "Insigna curajului"
Prefaţa e chiar nasoală.
- Tată. - Da.
Te rog să-l ţii departe de profesoara mea de karate.
Traducerea şi adaptarea: iDVD Team SFÂRŞIT