- Ai întâlnire diseară? - Nu.
Nu mă-ntrebi şi tu dacă am?
Bine, ai întâlnire diseară?
Sigur, pune sare pe rană!
În plus, prefer să stau cu tine şi cu Jake...
... decât să am o conversaţie stupidă cu o femeie ciudată...
... sperând cu disperare că se va culca cu mine.
Şi eu.
Dacă nu ne putem minţi unul pe altul, atunci pe cine?
În cinstea familiei!
- Cine e? - Mama.
Tragem la sorţi!
- Un', doi, trei, hai! - Un', doi, trei, hai!
Bună, mamă!
Nu, nu am întâlnire diseară.
Nu vrei să ştii despre Alan?
Şi, ce mai faci?
Da, am primit mesajul tău.
Vroiam să te sun, dar...
Vroiam.
Bine, nu vroiam.
Îmi pare rău.
Şi nu-mi spui de ce-ai sunat?
Am spus că-mi pare rău.
Îmi pare rău. Rău. Rău.
Bine, nu-mi pare.
Deci care-i treaba? Mâine?
Da, sigur. O să fie unul dintre noi aici.
O să fiu eu.
Bine, trebuie să-nchid. Te iubesc!
Nu, n-o spun doar aşa.
Nu.
N-o spun.
Mamă, n-ajungem nicăieri!
- Îmi pare rău că ţi-o las pe cap. - Da, sigur...
- Pe bune! - Clar!
- Pe bune! - Las-o baltă!
Bine, nu-mi pare rău.
Nemernicule!
De 30 de ani, mereu cÃ¢nd tragem la sorÅ£i, el pierde, ÅŸi tot eu sunt nemernic.
- Salut, amice! - Salut, tatÄƒ!
- Uite chitanţa pentru excursia lui Jake. - De ce mi-o dai mie?
- Ca s-o plăteşti. - Cine, eu?
Ce rost mai are pensia alimentară...
... dacă nu sprijini copilul?
Alocaţia nu acoperă excursiile.
- Cine spune asta? - Vrei să ne certăm pe tema asta?
Pune-ţi avocatul să-l sune pe al meu. Ei pot să decidă cine plăteşte excursia.
Scuză-mă, excursii?
Plătesc bucuros excursiile.
Am crezut c-ai zis "ass clips".
Ce sunt alea?
Nu ştiu, dar n-am de gând să le plătesc.
La revedere, Alan!
Măcar am stabilit cine plăteşte pentru "ass clips".
Bine, mamă. Mi-a părut bine să vorbim.
O să închid acum.
Ba da, închid.
Închid.
Bine, nu închid.
- A venit Jake! - Super!
N-ar strica să mai vorbeşti şi tu cu mama din când în când.
N-ai de unde să ştii.
- În plus, ai pierdut pe barba ta. - Nu prea cred.
- Cred că ai trişat. - La tras la sorţi?
Cum poate cineva să trişeze la tras la sorţi?
Nu te mai uita aşa, ca viţelul la poarta nouă!
- Cum? - M-ai auzit.
Da, te-am auzit...
... şi dacă tot ne jucăm cu cuvintele...
shoebox, MoonPie, Band-Aid.
Hai să-ţi spun ceva, Alan, şi o fac fără intenţii ascunse!
Eu nu judec oamenii, dar tu eşti un omuleţ groaznic.
Zâmbeşti întruna, spui tuturor doar ce vor s-audă...
... dar eu ştiu ce se petrece în scăfârlia ta de păpuşă rânjită.
Habar n-ai ce se-ntâmplă în scăfârlia mea de păpuşă...
... pentru că dac-ai şti, ar trebui să poţi...
... să vezi şi lumea de dincolo de vârful penisului tău.
Nu vorbi despre penisul meu! Nu ţi-ai câştigat acest drept!
Eşti un bărbat egoist, Charlie. Profiţi de ceilalţi.
Sugi de la sânul vieţii şi nu dai nimic înapoi.
"Sug de la sânul vieţii"?
Cine eşti tu, Henry Wadsworth Pinhead?
- Îmi spui aşa pentru că am dreptate. - Îţi spun aşa...
... pentru că poţi să porţi un degetar pe post de pălărie.
Hei, ce faceţi?
- Nimic. - Stăm.
Super.
Ştiţi, dacă eraţi gay...
... am fi o aşa-zisă familie alternativă.
- Neaţa! - Neaţa!
Îmi pare rău pentru aseară.
Nu-i nimic. Te iert.
Nu mi-am cerut scuze.
Ei bine, atunci înseamnă că sunt mai bărbat decât tine.
Glumesc. Las-o baltă!
Bine.
- Ce vrei să faci cu Jake? - Nu ştiu. Ce zici de-un grătar?
Păi, sunt sigur că puştiul e delicios, dar prefer hamburgerii.
Tată, fii atent! Mi-a luat mama ghete noi!
- Supertare! - Da, sunt foarte scumpi.
- Pun pariu că sunt. - A spus să-ţi dau ţie chitanţa.
Cum? De ce?
Ca să-mi poţi da un cec să-şi ia banii înapoi.
- De ce? - N-are încredere să-mi dea mie bani.
Nu. De ce ţi-aş cumpăra eu ghetele?
Nu tu. Mama mi le-a cumpărat.
Nu e-n regulă deloc. Îi trimit pensie alimentară lunar...
... care ar trebui să includă lucruri ca haine, mâncare, ghete.
Alan, semeni cu un pacient de Alzheimer într-un bordel.
Poftim?
Eşti mereu surprins că ai fost tras pe sfoară...
... şi nu vrei să plăteşti.
- Neaţa! - Neaţa!
Ai luat tu hainele uscate de la uşa din spate?
Alea erau haine uscate?
Am crezut că sunt de aruncat.
Mi-ai aruncat hainele?
I le-am dat cumnatului meu, Earl.
I-ai dat 3 pulovere din caşmir şi un hanorac nou cumnatului tău?
De ce n-ar avea şi el chestii drăguţe?
Şi-a făcut datoria faţă de societate.
Trebuie să le aduci înapoi.
Aş vrea să pot, dar Earl are un braţ amputat...
... şi a tăiat toate mânecile stângi.
Hainele alea erau scumpe, Berta!
Vrei să ne răfuim, armăsare?
Că te pun la punct cât ai zice peşte!
În regulă, pân-aici ţi-a fost.
Ai abuzat prea mult de bunăvoinţă mea, şi am să pun piciorul în prag.
Ei bine, să-mi spui cum te-ai descurcat.
Cred că ştim cine-i şeful pe aici.
Dacă vreau părerea ta, o-ntreb pe fosta ta soţie.
A, da? A, da? Ei bine, dacă vreau părerea ta...
... o-ntreb pe una dintre sutele de femei cu care te-ai culcat.
Au!
- Hei, unchiule Charlie? - Ce?
- Te iubesc. - Ce-ai făcut, Jake?
Şi pe tine te iubesc, tată.
- Ce-a făcut, Alan? - De unde vrei să ştiu eu?
Păi doar e fiul tău greu de cap.
O fi el găgăuţă acum, dar când stai la agăţat...
... la Home Depot, e nepotul tău leneş, dar adorabil.
Cel puţin să-mi iasă ceva dacă tot profiţi de mine.
- Profit? Profit? - A, ce idee bună!
Ei bine, să-ţi spun ceva.
Lăsa la o parte casa asta luxoasă, şi maşina ta luxoasă...
... femeile, şi cu ce rămâi?
O versiune mai arătoasă a ta.
Ţi-am spus vreodată ce mult te urăsc?
- Nu mă imita! - Nu mă imita!
- Eşti un idiot! - Eşti un idiot!
- Te avertizez, Charlie! - Te avertizez, Charlie!
Ce copilăresc...
Îmi prăjeşti şi mie chiflele, te rog?
În cinstea lor!
Mă dezguşti.
Bună!
- Bună, Rose! - Ce faci?
Pregătesc prânzul.
- Mănânci cu noi? - Poate altădată.
Mergea şi nişte sos de usturoi ca să condimentezi chifla!
Norocul lui că nu fac decât să scuip.
Nu-ţi trebuie un master în psihologie comportamentală, aşa ca mine...
... ca să vezi că tu şi fratele tău aveţi conflicte nerezolvate.
Nu mai spune!
Cred că nu v-ar prinde rău deloc...
... să staţi de vorbă cu cineva şi să vi le confruntaţi.
- Adică cu tine? - Te-aş putea trimite...
... la femeia cu care vorbesc eu, dar nu există.
Aşa că, da, eu.
Adică terapie de cuplu pentru mine şi Alan, cu tine ca psiholog.
Mai bine turnăm acid, ne aruncăm în ocean...
... şi pretindem că suntem delfini!
Dai dovadă de multă ostilitate, Charlie.
Ştii cum numim asta, noi, psihologii?
- Cum? - Ostilitate.
De ce ar fi nevoie de cuvinte-n plus?
Rose, mă bucur că-ţi pasă, dar eu şi Alan nu avem nevoie de terapie.
Totul se va rezolva de la sine.
Zic şi eu, cred că v-ar fi de folos...
... dac-aţi putea să staţi şi să vă împărtăşiţi sentimentele.
Suntem bine, Rose.
- Sta-ti-ar în gât, prinţeso! - Pupă-mă undeva, scorpie!
Cred că se aştepta la asta.
- Ce freudian! - Nu e freudian.
A mea-i mai mare!
E doar o banană, imbecilule!
Nu e vorba doar despre tine şi Charlie, ştii, nu?
Mai e şi prichindelul ăla nevinovat de luat în seamă.
Prichindel?
Fac biscuiţi din aer. Luaţi-i cât sunt calzi!
Chiar dacă nu-şi dă seama acum...
... el captează toate energiile negative de-aici.
Salvaţi-vă viaţa, fugiţi!
Bine, dacă reuşeşti să-l convingi pe Charlie, mă bag.
- Bine. - Şi ca regulă...
... când spune că sunt rele, crede-l pe cuvânt!
Te rog, Alan! Am crescut cu doi fraţi mai mari, şi...
Doamne!
Îl las să locuiască aici doar datorită lui Jake.
Continuă!
Era o pacoste când eram copii...
... iar acum s-a transformat într-un adevărat chin.
Te-ai gândit că fiind fratele mai mare...
... ai adunat resentimente faţă de el...
... din cauză că primea iubirea şi atenţia mamei?
Scuză-mă, ai cunoscut-o pe mama?
Bine, deci nu.
Te rog, nu-ncerca să-mi faci psihanaliză!
Charlie, psihanaliza durează ani de zile.
Îmi fac şi eu de cap cu mintea ta.
Te-ai gândit vreodată la faptul că...
... eşti principalul model masculin din viaţa lui Alan?
Şi dacă te enervează comportamentul lui, află că l-a învăţat de la tine!
Deci, de fapt, te enervezi singur.
Prostii!
Gândeşte-te un pic, cred că e o concluzie destul de bună!
Nu, rămân la prostii.
Şi nu mai vreau să continuăm.
Simţi că nu poţi fi pe deplin sincer cu mine...
- ... pentru că te-ai culcat cu mine? - Nu.
De ce nu poţi fi sincer pe deplin?
- Ba pot. - Chiar?
Cât de mult ţi-a plăcut să faci sex cu mine?
Hai să vorbim cu Alan!
Când te gândeşti că nu mi-au dat licenţa...
Bun. Să înceapă vindecarea, nătărăule!
Ce-ar fi să ne abţinem de la adresări inutile?
Ce cuvinte mari, dintr-un cap aşa de mic!
Charlie, ia loc, te rog!
Bine. Iată regulile de bază!
Fără adresări directe şi fără întreruperi.
Scopul este să eliberăm sentimentele fără prejudecăţi.
- Alan, de ce nu-ncepi tu? - De ce să-nceapă el?
- Vrei tu primul? - Nu.
Atunci taci!
Alan, vei fi tu primul.
Începe cu fraza "cred că Charlie e..."
Nu cred că pot s-o spun mai bine.
Bine, cred că lui Charlie îi e...
... ruşine că sunt fratele lui.
Vezi, asta era. Gata?
Charlie, vine şi rândul tău.
Când ai simţit asta pentru prima oară, Alan?
Cred că la joacă.
În prima zi de grădiniţă, le-a spus prietenilor lui...
... că sunt o maimuţă bărbierită câştigată de mama la poker.
Charlie, de ce crezi că ai zis una ca asta?
Ei bine, poate că, în adâncul inimii...
... mi-am dorit dintotdeauna aşa ceva.
ÎI promisesei mamei c-o să ai grijă de mine.
Aveam 7 ani. Ce bază să ai într-un copil de 7 ani?!
Ştii cum a avut grijă de mine? M-a tras de chiloţi.
De la grădiniţă încolo, în fiecare zi.
Am strâns din fese până-n anul doi de facultate.
Cand a alunecat afară un băţ lung.
Hai să schimbăm un pic rolurile!
Mi-a pus murdărie de câine în pacheţel.
Ce-ar fi să treci peste asta?
Şi apropo, dacă te gândeşti mai bine...
- ... n-am avut niciodată câine. - Ce?
Mama m-a pus să-ţi fac de mâncare, şi asta am făcut.
Doamne! Vezi...
... cu ce-am avut de-a face toată viaţa?
Ca un adevărat geniu, îl puneam în chifla de hot-dog.
Ştiai că într-a doua...
... mă prezenta drept sora lui cea urâtă, Alana?
Asta pentru că într-a doua, purtai izmene.
Erau nişte bermude mai largi. Mă iritam des.
Charlie, ce simţeai când îl făceai maimuţă sau fetiţa...
... sau când îi puneai excremente în pacheţel?
Greu de descris.
Era un sentiment cald, satisfăcător.
Şi de ce crezi că simţeai asta?
Pentru că era tocilar.
10 pe linie, favoritul mamei, băiatu' lu' tata, băiatu' lu' tata vitreg.
Trebuia să-l pună cineva la locul lui.
- Erai gelos pe mine. - Nu, nu.
- Mă enervai. - Nu te cred.
- Erai gelos. - Ba nu!
- Se pare că erai, Charlie. - N-ai voie să iei partea!
- E neprofesional. - Profesional?
Improvizez pe parcurs.
Desenez pisicuţe.
În toţi anii ăştia, a trebuit să mă pui la pământ...
... pentru că te temeai în sinea ta că sunt mai bun decât tine.
Nu, nici vorbă!
Eu ştiam că sunt mai bun, dar nu credeam că ştii şi tu asta.
Nu, nu, nu ştiam. Nu era nimic de ştiut.
Nu te cred. Erai un copil rănit sentimental.
Nu eram rănit. Eu răneam.
El era cel rănit.
Eram un frate tare afurisit. Trebuie să mă crezi!
Îl torturam.
Odată, l-am convins că uscătorul de rufe era maşina timpului.
Când a ieşit, eram îmbrăcat în colonist...
... şi l-am ameninţat că-l ard pe rug ca pe vrăjitoare.
Şi acum înţeleg de ce ai făcut toate lucrurile astea.
- Şi te iert. - Nu mă ierta!
Urăşte-mă! Teme-te de mine!
- Vino-ncoace! - Nu.
- Hai, îmbrăţişează-mă! - Nu, nici vorbă!
- Preferi să mă îmbrăţişezi pe mine? - Ce rost ar avea?
Mă înfierbântă...
Bine, dacă se termină toate aici, o îmbrăţişare.
Hei, ce faci?
Hai să-ţi trag de chiloţi! Unde ţi-e lenjeria?
Nu port, dar mersi pentru scărpinat.
- A fost un weekend plăcut, până la urmă. - Da. Ca să vezi...
Cine s-ar fi gândit că Rose o să aibă dreptate?
Cu siguranţă nu Rose.
A avut dreptate. Am avut multe de lămurit.
- Da, şi mă bucur că am făcut-o. - Şi eu.
Ştii, până la urmă, nu ne avem pe lume decât unul pe altul.
Tu, eu şi norul ăla de metan pe care-l numeşti fiu.
- E mama. - Tragem la sorţi!
Nu-i nimic. Răspund eu.
- Mersi. - Bună, mamă!
O, e Judith.
Nu, stau, şi mă bucur de apus cu fratele meu preferat.
Alan.
Nu te mint. Nu. Nu.
Bine, te mint.
Jake, a venit mama!
- Hei, Judith, ce faci? - Am făcut o până pe autostradă...
... şi am sunat la AAA, ca să aflu că nu mai am asigurare...
... pentru că n-ai mai plătit. - Scuză-mă, dar suntem divorţaţi.
- Se plăteşte din pensia alimentară. - Nu.
Din cauză că n-ai plătit, a trebuit să stau pe marginea drumului...
... până când a oprit un ciudat şi s-a oferit să-mi schimbe cauciucul...
... cu condiţia să-i arăt sânii.
Păi foarte bine. Am plătit pentru sânii tăi.
Bine. Îi lăsăm pe avocaţi să decidă...
- ... cine plăteşte asigurarea. - Fără avocaţi.
- O plătesc bucuros! - Mersi.
- A fost aşa de greu? - Nu. N-a fost greu deloc.
- Pa, tată! - Pa, amice!
De fapt, a fost uşor.
N-a trebuit decât să mă aplec şi să-mi destind fesele.
În regulă, am spus-o.
Mamă, tocmai ai spus c-am spus-o!
- Distracţie plăcută la şcoală! - Bine!
Charlie, stai aşa!
- I-ai făcut pachetul lui Alan? - Da.
Hei, aşteaptă! Ai uitat să mă săruţi de rămas bun.
- Nu, n-am uitat. - Ba da.
- N-am uitat. - Ba da.
- Bine, am uitat. - Charlie, aşteaptă!
Traducerea şi adaptarea: iDVD Team SFÂRŞIT