Jake, foloseşte-ţi lingura.
Nu pot. Voi muri.
Dacă nu vei opri muzica aceea, vei muri oricum.
Bine.
Aşa e mai bine.
Va locui aici şi când va avea 30 de ani.
Marea mea preocupare e că va fi tot in clasa a cincea.
Salutări, este cineva acasă? A venit bunica.
Uite-mi nepotul.
Aşadar, mamă, cărui fapt datorăm această vizită...
- Placută? - Nu, nu asta era.
Prezentam o casă şi m-am gândit să-i vizitez pe cei care-i iubesc?
Şi nu erau acasă?
Ce bine. Va fi o casă în stil Tudor de vânzare curând.
- De unde ştii? - Proprietarul a murit de atac de cord.
Ştii cum se spune, dragule.
Necrologul de azi, e lista cu vânzătorii de mâine.
Tată a cinci copii în Westwood. Sunt în flăcări.
Vei fi în curând.
Mamă, nu dai un exemplu foarte bun.
De ce?
Jake, iubire, bunica ta face un serviciu foarte important comunităţii.
Când oamenii mor, familiile lor sunt foarte, foarte triste...
... şi nu au habar de cât valorează casele lor.
Şi tu le spui?
Vai, ce simpatic eşti.
Şi bunica nu doar că se roagă să moară cineva, Jake.
Ea de asemenea profită de durerea provocată de divorţ şi de umilinţa falimentului.
Şi să nu-ţi mai spun că lucrează şi la un combustibil alternativ făcut din păpuşi.
Doamne. A murit Harry Gorski.
Nu se poate. Eşti sigur că e el?
Câţi Harry Luther Gorsky sunt în Los Angeles?
- Păi, acum cu unul mai puţin. - Despre cine vorbeşti?
- A fost tatăl vitreg al unchiului Charlie şi al meu.
- Primul din trei şi nu unul din favoriţii mei. - L-am plăcut.
Fii serios. Eraţi 6. Încă îţi plăcea de mama.
- Mamă, te simţi bine? - Nu, nu sunt bine.
A fost un om bun...
... şi o parte din viaţa mea şi acum s-a dus.
Mă rog să fi murit împăcat...
... şi să fi ţinut acea casă impunătoarea cu 5 dormitoare, 4 băi în stil Colonial...
... din Parcul Hancock...
... cu camera de oaspeÅ£i ca bonus, deasupra garajului.
Lasă-mă să văd dacă înţeleg.
Primul a fost tatăl tău, apoi tipul ăsta Harry care a murit...
... apoi tipul acela gras care se ocupa cu covoare.
Nu... Tipul gras a fost după tipul acela homosexual din Texas...
... care ne tundea la zero şi ne făcea văcari.
Aşadar din cei trei...
- ... Harry a fost cel mai bun. - Îmi plăcea de cel gras, ţii minte?
Cu fata aceea dolofană care era aşa de recunoscătoare?
Nu era nevoie decât să baţi la uşa ei cu nişte bomboane turceşti în mână.
Ia-o cum vrei, dar a fost un tată bun pentru noi.
Fii serios. A fost un mic tiran.
"Stai drept." "Fă-ţi temele."
"Nu mai falsifica semnăturile mele pe facturile de hotel"
Bine. Înmormântarea este mâine.
Cred că ar fi frumos din partea noastră să mergem să ne luăm rămas bun.
Nu ştiu. Mâine nu e bine.
Vai, Charlie. Dar a fost tatăl tău.
Nu, nu a fost.
De ce te interesează aşa mult? Ai divorţat de el.
Chiar dacă ai divorţat de om, nu înseamnă ca nu mai ai sentimente.
Asta e adevărat. Judith încă are sentimente faţă de mine.
Mila nu este un sentiment, Alan.
Indiferent de ce simţim, tot vom merge să ne luam rămas bun de la Harry.
- Eu nu mă duc. - Nici eu.
- Bine, staţi aici cu unchiul Charlie. - Excelent.
Da, super. De ce, vrei să mergi?
Cred că aşa ar fi cel mai corect şi mi-a plăcut de Harry.
- Şi lui i-ai plăcut. - Ştiu.
Am păstrat legătura de-a lungul anilor.
Poftim?
M-ai trădat comunicând cu ticălosul acela după ce am divorţat de el?
Păi, stai o puţin. Ai spus că...
Ştiu ce am spus.
Eram doar politicoasă din cauză că tocmai decedase.
Tot ce am făcut a fost să îi trimit felicitări de Crăciun şi o poză cu Jake.
- Niciodată nu îmi trimiţi poze cu Jake. - Păi e chiar aici.
Când a fost ultima dată când am primit felicitari de Crăciun?
Stai puţin, eu sunt de partea ta. Charlie e cel care nu vrea să meargă.
Nici nu mai ştiu dacă mai vreau să vii. Ai stricat totul.
- Cum poţi să strici o înmormântare. - Nu mai vreau să vorbesc despre asta.
- Unde te duci? - Imi trebuie ceva negru.
Sufletul tău nu se pune?
Râzi acum, dar când voi muri, te voi bântui.
Cu ce va fi diferit faţă de acum?
Bine, Jake. Mă duc după bunica ta.
Bine.
Nu crezi că te-ai jucat destul cu asta?
Bine.
Aş putea la fel să îi cumpăr o narghilea.
- Haide să terminăm odată. - Vii la înmormântare?
M-am dândit şi mi-am dat seama că, deşi nu îmi plăcea tipul...
... asta nu ar trebui să mă oprească să merg la înmormântare...
... şi să fac un dans al victoriei.
Charlie, nu o să vrei să auzi asta...
... dar vorbeşti ca mama.
Ai grijă.
- Jake, tu vii cu noi. - Nu vreau.
O să ai ocazia să vezi un om mort.
O să fie un mort? Unde?
- La înmormântare. - Super. Pot veni şi eu?
Spuneam că va locui aici până la 30 ani?
Vroiam să spun pentru totdeauna.
Ce tot spui acolo?
- Îmbracă-te cu hainele bune. - Bine.
Nu ştie ce înseamnă haine bune.
- Jake? - Bine.
Nu e puţin cam devreme să te apuci de băut?
- Ai vrea o duşcă? - Despre asta ziceam.
Mulţumesc.
Eşti bine, mamă?
Nu-mi vine să cred că nu mai e.
Păi nu de asta mergem la înmormântare? Să ne asigurăm?
Sunt confuz. Dacă ai ţinut aşa de mult la Harry, cum de l-ai părăsit?
Păi, în legătură cu asta.
Se poate să fi omis unele detalii.
De fapt nu eu l-am părăsit pe Harry, ci mai degrabă el m-a părăsit pe mine.
- Glumeşti. - A întâlnit o fată mai tânără...
... şi m-a înlocuit cu ea.
Încă îl mai iubeşti, nu-i aşa?
L-am iubit foarte mult.
Harry, iubitul meu, Harry.
Bun aşa. Nivelul opt.
Aşadar, unde-i mortul?
Jake, ai puţin respect.
Unde-i mortul, domnule?
În capelă. Şi vorbeşte mai încet.
Cred că îl pot mirosi.
Doamne. Uite-o.
- Cine? - Fufa care mi-a furat soţul.
Arată bine.
Nu e bine.
Ma duc să jelesc.
- Da, şi eu. - Stai cuminte. Mama are nevoie de tine.
- Bună, Evelyn. - Bună, Christine.
- El e băiatul meu, Alan. - Bună.
Şi cine e micuţul acesta? Nepotul tău?
Sunt aici doar să văd mortul.
Da, am fost binecuvântată cu copii şi nepoţi.
Tu cum stai? De fapt îmi amintesc.
Nu erai mai fertilă decât o groapă cu nisip.
Ne pare rău pentru pierderea suferită.
Nu este pierderea mea. M-a părăsit pentru fufa de acolo.
Nu pare foarte nefericită, nu-i aşa?
Doar ce l-a întâlnit. Aşteaptă o săptămână.
Cred ca e responsabilitatea noastră, cei vii, să mergem mai departe...
... şi să ne trăim viaţa la maxim. Accept-o.
Sărut-o pe gură, dacă vrei.
Scuză-mă Charlie, pot vorbi cu tine puţin
Sigur. Heather, el este fratele meu, Alan.
Locuieşte cu mine în casa de pe plaja din Malibu.
- Salut. - Îmi pare rău pentru pierderea suferită.
- Mulţumesc. - Alan s-a mutat cu mine...
... în casa din Malibu când i-a murit nevasta.
E o casă tămăduitoare.
Soţia mea nu este chiar moartă.
Pentru că te-ai vindecat.
În casa mea din Malibu.
Şi dacă te gândeşti, nici Harry nu e chiar mort.
Trăieşte chiar aici...
... în noi toţi.
- Mulţumesc. - Aşa. Descarcă-te.
E bine să te descarci.
Charlie.
Scuză-mă puţin.
Ce...?
La ce te referi cu, "ce..."?
- Te dai la văduvă. - Nu, doar o consolez.
Nu mă voi da la ea până nu închid coşciugul.
De necrezut. Cum poţi dormi noaptea?
De obicei beat şi peste cineva.
Dar e nevoie de muncă, Alan. Nu se întâmplă de la sine.
Uite o idee. De ce nu fugi până în camera de îmbălsămare...
... şi să vezi dacă nu poţi să scoţi vreuna mai proaspătă?
Scuză-mă, dar dacă punem la socoteală pe fosta ta nevastă...
... aş spune ca eşti expert în a a face sex cu femei reci care nu mişcă.
Totuşi, te poţi da la femei oriunde.
De ce te-ai mai deranjat să vii?
Nu ştiu. Doar am venit.
- Atât? Fără nici un motiv? - Trebuie să ai motiv pentru orice faci?
- Da. - Şi cum te descurci?
Ştiu cât de greu trebuie să fie...
... izolată în casa aceea mare, răcoroasă cu şase dormitoare tip Colonial...
... cu camera de oaspeţi deasupra garajului.
Harry mi-a dat un purceluş.
Ca să îl ţii minte, desigur.
Dar ştiu că Harry ar vrea să treci peste...
... şi acesta ar fi momentul perfect să o faci...
- ... pentru că este o piaţă a vânzătorilor. - Scuză-mă.
Putem să vorbim cu tine puţin?
Scuză-mă, dragă.
Ce e? Încerc să muncesc.
Femeia aceasta tocmai şi-a pierdut soţul.
Alan, omul avea 50 de ani când ea s-a născut.
- Şi? - Trebuia să se gândească.
Chiar şi pentru cineva ca tine este o răutate.
Tocmai dl. Înmormântarea în-Călduri comentează.
Acum 5 minute încercai să agăţi văduva.
Ai grijă cum vorbeşti. Este un eveniment solemn.
Arată şi tu puţină politeţe.
Eu? Eu sunt singurul de aici care se comportă civilizat.
Unde-i Jake?
- Jake. - De unde îmi ştii numele?
- E-n regulă? - În regulă?
Aproape că am făcut pe mine.
Ce faci?
Am vrut doar să văd.
Păi, hai să aruncăm o privire.
- Chiar? - Da. Haide.
- Ce zici? - Nu ştiu.
- Cum a murit? - De bătrâneţe.
I s-a oprit inima.
Ceasul încă îi funcţioneză.
- Da. - De ce ar avea nevoie oricum de ceas?
Nu cred că va întârzia undeva.
Bine, mai sunt şi alte persoane care vor să îşi ia rămas bun.
Ce-ar fi să o căutăm pe bunica?
Nu-mi pasă ce spun ceilalţi.
Tot timpul te-am considerat un tip bun.
Mulţumesc, Alan.
Vrei să ştii cât e ceasul?
Să mergem.
- Cum arată? - Mort.
Super.
Surpriză.
Uite, am vrut doar să-ţi spun că m-am gândit...
... şi poate unele chestii dintre noi să fi fost din vina mea.
Eram supărat că mi-am pierdut tatăl şi mă gândesc...
... că m-am descărcat pe tine.
Oricum, nu că ar mai conta...
... vreau doar să ştii că îmi pare rău.
Apropo, să ştii că-mi voi încerca şansa cu nevasta ta...
Dar asta e ceva bărbătesc.
Nu e nimic personal, bine?
O să iau asta ca un răspuns afirmativ.
Şi aşa, cu fiecare uşa pe care Dumnezeu o închide, deschide o fereastră.
A spus "fereastră" sau "nevastă"?
Chiar în aceste clipe în care ne luăm rămas bun, de la iubitul nostru...
... Harry Luther Gorsky...
... ştim că el dăinuie în fiecare din noi.
- Cum te simţi? - Bine.
- Dacă ai nevoie de ceva, sunt aici. - Mulţumesc. E reconfortant.
Pentru toate exist[ un moment.
Unul în care te naşti, altul în care mori.
Unul în care culegi roadele, altul în care în însămânţezi.
Aşadar...
... aş dori să invit pe cine doreşte...
...să spună câteva cuvinte despre Harry...
... să vină să le împărtăşească cu noi.
Ca întotdeauna, o fac eu prima.
Mamă, proastă idee.
Dacă aş fi avut doar idei bune, nu ai fi fost aici. Ţine asta.
Tată. Nu îmi mai găsesc jocul.
Nu acum, Jake.
Bună ziua. Bine aţi venit la înmormântarea lui Harry.
Nu l-am mai văyut aşa deshidratat de la luna de miere.
Ce e? M-am gândit să începă cu o glumă.
Numele mei este Evelyn Harper...
... sau, cum îmi mai spunea Harry, funduleţul lui dulce.
Cand l-am întâlnit prima dată...
... eram doar o văduvâ focoasă cu datorii...
... care putea linge şi vopseaua la rulotă.
De asemenea am avut şi doi băieţi...
... dintre care pe unul Harry la iubit foarte mult.
Celălalt era Charlie.
Nu a fost uşor să fie tată vitreg...
... dar Harry şi-a dat silinţa.
Din păcate, nu a fost îndeajuns...
... şi probabil din cauza asta a căutat alinare...
... în braţele unei fufe...
Ridică-te Christine. Să te vadă toată lumea.
Priveşte bine, Heather. S-ar putea să fi tu intr-o bună zi.
Îmi pare rău. Nu ţin seama de văduva îndurerată.
Vrei să discutăm despre durere? Eu sunt îndurerată.
L-am iubit din tot sufletul şi el m-a parăsit, nenorocitul.
Păi, priveşte bine. Încă am un fund minunat...
... şi al tău se descompune din clipă-n clipă.
Mulţumesc.
- Bun. A fost minunat. - E timpul să plecăm.
Te sunt eu.
- Tată, cum rămâne cu jocul meu? - Uită de el. Circulă.
Să ţinem un moment de reculegere pentru prietenul nostru, Harry.
Îmi pare nespus de rău.
L-am găsit.
E al băiatului. Cred că îl răsfăţ prea mult.
Bine, la revedere.
Băieţi, când voi muri...
... vreau o ceremonie simplă. Fără lacrimi.
- Bine. - S-a facut.
Şi vreau să fiu îngropată lângă tatăl vostru.
Tata a fost incinerat, mamă.
Da, ai dreptate.
Mă gândeam la altcineva.
Să înţeleg că vrei să fi îngropată şi nu incinerată?
Nu putem să le facem pe amîndouă?
Vreau să fiu îngropată pe marginea unui deal...
... cuibărită printre sălcii, cu privire spre ocean.
Putem să alegem noi oceanul?
Şi vreau o piatră funerară simplă, pe care să scrie simplu:
"Evelyn Harper. Soţie iubitoare şi mamă devotată."
E bine. Începe cu o glumă.
Traducerea şi adaptarea: iDVD Team SFÂRŞIT