Gata de scufundare. Să-i dăm drumul.
Butelliile de oxigen sunt pregătite?
Care e presiunea oxigenului la tribord?
Şapte.
Oxigenul la babord, 20,8?
20,8 Verificat.
Eşti gata de scufundare?
Da.
Închidem... strâns.
Cablul e desfăcut. E pe cont propriu.
Temperatura apei 2 grade. Hulă slabă.
270 metri.
În curând atinge fundul apei.
Am recepţionat ceva radiaţii.
Intensitate crescută, Gauthier.
Poate vin de la obiectul de sub mine.
După trei luni, de căutat acul în carul cu fân, acum...
Vezi asta de aici?
Vedem ceva. Ce e Gauthier?
Cred că este unul din batiscafuri.
Auzi asta?
Auzim. Ce este?
Nu ştiu.
Pierdem legătura! Încearcă altă frecvenţă!
Gauthier?
Gauthier! Gauthier!
Am pierdut legătura.
Gauthier!
Aşteptaţi un pic!
Uite-l!
Toată lumea la vinci.
Repede, deschideţi capacul şi scoateţi-l de acolo!
Eşti bine, Gauthier?
Da. Cred că da.
Ce s-a întâmplat acolo jos?
Nu ştiu. M-am dezorientat.
Am pierdut contactul.
Eşti sigur că eşti bine?
Da. Da. Scoateţi-mi costumul.
Opriţi liftul. Opriţi-l! Opriţi-l!
Agent Scully, pot să-ţi vorbesc câteva minute?
- te sun sau nu acasă, dar... - E ceva în legătură cu mine?
Da şi cu sora ta.
Au trecut cinci luni şi nu avem încă nici o pistă sau dovadă...
în ancheta crimei de la poliţie sau FBI.
Am fost anunţat că acest caz va deveni inactiv până la alte ordine.
- Înţeleg. - Nu cred că mai e ceva de spus.
Cred că e un caz de alocare de oameni şi de resurse.
Aş vrea să ştii, totuşi, că voi face apel la această decizie
şi voi studia eu însumi toate dovezile...
ca să mă asigur că n-a fost nimic trecut cu vederea.
Ştiţi, e ciudat.
Oamenii pot arunca în aer clădiri fără a se afla la faţa locului,
dar putem găsi dovezi care să-i incrimineze fără nici o îndoială.
Laboratoarele noastre pot recrea,
din cel mai microscopic detaliu,
motivaţia şi circumstanţele aproape a oricărei crime,
până la atitudinea ucigaşului faţă de mama sa
şi de faptul că îşi uda aşternutul când era mic.
Dar în cazul unei femei,
sora mea,
care a fost împuşcată cu sânge rece într-un apartament bine luminat...
de către un ucigaş care şi-a lăsat arma la locul crimei,
nu putem strânge nimic pentru a păstra cuiva interesul pentru acest caz.
Nu cred că are de-a face cu interesul.
Dacă-mi permiteţi, domnule are totul de-a face cu interesul.
Dar nu al Dvs... şi nu al meu.
Da?
Scuze pentru întârziere.
- Se-ntâmplă ceva? - Nu, nimic.
Despre ce vroiai să-mi vorbeşti?
Ceva interesant mi-a atras atenţia aseară.
O navă de salvare franceză, Piper Maru,
a intrat în portul San Diego ieri,
venind tocmai din Pacificul de Nord.
Şi de ce e asta aşa interesant?
Folosind sistemul de sateliţi ai Serviciului Meteorologic,
Am reuşit să-i urmăresc ruta.
Aceasta îi era poziţia originală.
Longitudine 171 est, latitudine 42 nord.
Da, acolo unde vasul numit Talapus...
a scos afară ceva ce tu credeai că e un submarin rusesc,
- iar eu rămăşiţele unui OZN. - Oh, Mulder...
Uite, Scully, nu ştiu ce e, dar ceva e încă acolo jos...
iar acum o caută şi francezii.
- Şi ce-i? - De ce se acordă acestui loc atâta atenţie?
- Pe ce informaţii se bazează? - De ce nu-i întrebi pur şi simplu?
Aş fi făcut-o, dar întregul echipaj este tratat pentru arsuri de radiaţii.
Pentru expunere la ce?
Guvernul francez păstrează această informaţie la secret.
Are ceva de-a face cu reluarea testelor lor nucleare?
Am verificat. E la mii de mile de orice loc de testare.
Ce?
Mă uimeşti tot timpul. Eu...
Lucrezi aici la subsol,
examinând dosare şi transmisii...
pe care orice alt agent le-ar arunca la gunoi.
Păi, de-aia sunt la subsol, Scully.
Eşti în subsol deoarece se tem de tine,
de intransigenţa ta
şi pentru că ştiu că te-ar putea abandona în mijlocul deşertului...
şi să-ţi spună că adevărul e acolo undeva, iar tu le-ai cere o lopată.
Asta crezi tu despre mine?
Ei, poate nu o lopată.
Poate un excavator.
Asta-i bine, pentru că există nişte gunoi în San Diego...
în care vreau să mă ajuţi să sap.
- Dr. Seizer? - Da.
Agent special Mulder. Aceasta e agent Scully.
Aţi venit pentru marinarii francezi cu expunere la radiaţii?
- Cum o duc? - Nu prea bine.
A fost dificil să determinăm un tratament adecvat,
pentru că pluteşte un aer de secret asupra a ceea ce s-a întâmplat.
Sursa expunerii e încă nedeterminată.
Aceste simptome, le-aţi caracteriza ca acute sau somatice?
Sunt medic.
Somatice, cu toate că nu cred că am văzut cea mai urâtă parte încă.
Se degradează rapid, hemoragii interne spontane...
în gură şi în tractul intestinal, sânge în urină.
Toţi aceşti oameni suferă de delirium sever, faze pre-avansate ale comei.
Despre ce fel de expunere vorbim?
Două sute, poate patru sute de roentgeni, cu o rată mare de absorbţie.
Cam la nivelul victimelor de la Hiroshima.
Cu orice ar fi intrat în contact, era artificial.
Nivele de genul ăsta nu apar în natură.
Nu pe planeta asta.
Aţi putut vorbi cu vreunul dintre ei?
Nu, erau în stare destul de gravă când au ajuns aici,
în afară de unul şi e ciudat,
pentru că era singurul care părea total neafectat.
L-am internat pentru o zi, dar n-am detectat nici un simptom ca la ceilalţi.
Nivelul leucocitelor şi al eritrocitelor era mare.
- De fapt, era sănătos. - Cum se poate?
La nivelul ăla de radiaţii, cum se poate că unul dintre ei să nu fi fost expus?
N-are nici un sens.
Dar a fost norocul lor, pentru că el e cel care a pilotat vasul.
Şi niciunul dintre ei n-ar fi putut-o face în starea în care se aflau.
Putem să vorbim cu el?
Aţi fi putut dacă ar mai fi aici, dar s-a externat de dimineaţă.
E francez, locuieşte în San Francisco şi îl cheamă Gauthier.
Okay, s-o împachetăm şi s-o urcăm în camion.
La numărul de telefon al lui Gauthier nu răspunde nimeni.
Încearcă la I.N.S. sau la consulatul francez, vezi ce poţi afla despre el.
Acolo!
Puteţi să-mi daţi numărul consulatului francez?
- Agenţii Mulder şi Scully, F.B.I. - Sunt Wayne Morgan.
Fac parte din echipa de anchetă a forţelor navale.
Aţi aflat ceva?
Nu, nimic, dar nu sunt chiar sigur ce ar trebui să caut.
Echipajul navei este tratat pentru expunere la radiaţii.
Da, am aflat.
O echipă de decontaminare a scotocit vasul.
- N-au găsit nimic. - Nimic?
Am trimis scafandri să pună sonde pe carcasă.
N-au detectat nimic.
- Deci putem urca la bord? - Sigur.
Probabil telefonul mobil emite mai multe radiaţii.
Generatorul e pornit.
- E mai bine? - Da. Mulţumesc.
Aşa aţi găsit camera asta?
Nimic n-a fost atins de când e ancorată aici.
- E un dezastru, nu? - Mă simt ca acasă.
Se pare că cineva căuta ceva. Ai idee ce?
- Nu. Caut aparatul video. - Pentru ce?
Costumul de scafandru are cameră video.
Ce dracu' e aia?
Seamănă cu fuselajul unui avion.
E un P-51 Mustang american.
Da, cu siguranţă.
- M-am cam ambalat. - E forma cupolei.
Îi urmăream pe tatăl meu şi pe fraţii mei asamblând...
modele de avioane din al doilea război mondial când eram copil.
Ar fi putut transporta ceva radioactiv?
- Nu. Era doar un avion de vânătoare. - Atunci la ce au fost expuşi oamenii ăştia?
Nu ştiu, dar s-ar putea să pot întreba pe cineva.
Ai venit!
Am fost aşa de îngrijorată!
De ce nu m-ai sunat?
Au fost nişte bărbaţi de la consulat.
Spuneau că a avut loc un accident.
De ce nu-mi răspunzi?
Bună. Am venit la comandorul Johansen.
- Numele, vă rog. - Agent special Dana Scully, F.B.I.
- Aveţi fixată o întâlnire? - Nu. Era prieten cu tatăl meu.
Am venit de la Washington. Vroiam să-i fac o surpriză.
- Să vă arăt drumul. - Îl ştiu. Mulţumesc.
Cinci, şase. Gata!
Bine, Dana!
D-le. Gauthier!
D-le. Gauthier, deschideţi uşa. Este F.B.I.-ul.
D-le. Gauthier?
Salvare.
Mr. Gauthier?
Rămâneţi pe loc. Sunt de la F.B.I.
- Ce s-a întâmplat? Aţi căzut? - Nu ştiu.
Cum aţi ajuns aici?
Nu-mi amintesc. Eram pe vas.
Pe Piper Maru? E ultimul lucru ce vi-l amintiţi?
Da. Făceam o scufundare.
Okay. Ştiţi unde sunteţi acum?
Acasă. Unde e soţia mea?
Nu mai e nimeni în casă, dar cineva v-a răscolit prin hârtii.
- Unde e Joan? - Nu e aici. Trebuie să aveţi grijă.
Aveţi un fel de ulei pe Dvs.
Ce se întâmplă aici?
Vă rog să rămâneţi calm, okay?
Aş vrea să vă pun câteva întrebări despre o scrisoare,
despre un J. Kallenchuk Salvage Brokers.
Nu cunosc numele.
Ei, cineva îl ştie şi cred că ştiţi de ce.
Aş vrea să vorbesc cu Consulul General francez.
Nu am altceva de spus.
Iese imediat.
Da?
Comandorul Johansen?
- Da. - Sunt Dana Scully.
Locuiam la trei uşi mai încolo.
Tatăl meu era căpitanul William Scully.
Am fost colegă cu fiul Dvs.
Îmi pare rău. Memoria mea nu mai e ce era.
Richard nu mai locuieşte aici.
- De fapt, am venit să vă văd pe Dvs.. - Oh.
Lucrez la F.B.I. şi am o întrebare la care sper că-mi puteţi răspunde.
Oh, vreţi să intraţi?
- Luaţi loc. - Mulţumesc.
- Doriţi ceva de băut? - Nu, mulţumesc.
Ştiu că aţi fost ofiţer în Pacific în timpul celui de-al doilea război mondial.
Aş vrea să vă întreb despre un avion care a fost descoperit.
- Descoperit? - Da. Un P-51 Mustang...
pe fundul oceanului Pacific Ocean cu numărul,
JTT0111470.
Păi, astea nu sunt numere de P-51.
Avea o emblemă pe fuselaj cu cuvintele "Drop Dead Red."
Îmi pare rău.
Cuvintele "Zeus Faber" vă spun ceva?
Nu, dar după cum am spus, câteodată memoria mă lasă.
Ştiţi pe cineva cu care aş putea vorbi?
Cineva care ar putea să-mi dea această informaţie?
Aş vrea să vă pot ajuta.
Şi eu aş vrea să puteţi.
Există un număr de marinari francezi care ar putea muri din cauza radiaţiilor.
Dacă am şti mai multe despre avion, am putea înţelege de ce.
Oricum,
mă bucur că v-am văzut din nou, domnule.
Oh, salută-l pe tatăl tău din partea mea.
Aş vrea s-o pot face. A murit.
Îmi... Îmi pare rău.
Trebuie să spun că locul ăsta îmi trezeşte amintiri.
Îmi amintesc că copiii se jucau un joc...
chiar acolo.
Ei...
dacă vorbiţi cu fiul Dvs., îi veţi spune că am trecut pe-aici?
Mulţumesc.
Cine-i?
Mă numesc Mulder. Sunt de la F.B.I.
E deschis.
Cu ce vă pot ajuta?
- Îl caut pe D-l. Kallenchuk. - Îmi pare rău. E plecat din oraş.
Poate vă pot ajuta eu.
Poate îmi puteţi spune unde îl pot găsi.
Sigur. În Extremul Orient.
Păi, am o scrisoare aici scrisă de la adresa asta.
Poate aţi scris-o Dvs.
Îmi pare rău, nu scriu la maşină.
- Cum spuneaţi că vă numiţi? - Mulder.
D-le. Mulder, aş vrea să-i pot transmite un mesaj,
dar nu am cum să-l contactez pe D-l. Kallenchuk pentru moment.
Okay, spuneţi-i vă rog să mă sune cât de curând poate, OK?
Sigur. F.B.I.-ul.
Da. Cum spuneaţi că vă cheamă?
- Geraldine. - Mulţumesc, Geraldine.
Agent Scully, vreţi să coborâţi din maşină?
De ce?
Opriţi motorul şi coborâţi din maşină, vă rog.
- Despre ce e vorba? - Sunteţi reţinută.
Trageţi pe dreapta.
Ce se întâmplă?
Nu vă pot transmite salutările fiului meu, d-şoară Scully.
A fost ucis... într-un exerciţiu în timpul Războiului din Golf.
Îmi pare rău.
Mai e ceva, nu-i aşa?
Ne îngropăm morţii de vii, nu-i aşa?
Nu cred că înţeleg.
Îi auzim în fiecare zi.
Ne vorbesc.
Ne bântuie. Ne imploră să le dăm un sens.
Conştiinţa...
e doar vocea morţilor,
încercând să ne salveze de propriul nostru blestem.
Ştiţi ceva despre avionul ăla, nu-i aşa?
Ştiu...
pentru că am fost trimis să-l găsesc...
ca ofiţer pe un submarin numit Zeus Faber.
Okay, sunteţi gata. Zborul 114. Poarta 2.
- Drum bun. - Mulţumesc.
Următorul, vă rog.
- Mulder. - Mulder, sunt eu. Unde eşti?
- La aeroportul din San Francisco. Tu? - La baza aeriană Miramar.
Cred că am aflat la ce au fost expuşi oamenii aceia,
- ce caută acolo Piper Maru. - Ce?
Acel P-51 Mustang făcea parte din escorta unui B-29 având la bord o bombă atomică,
la fel ca cea de la Hiroshima,
- doar că aceasta nu şi-a atins ţinta. - Cine spune asta?
Unul din oamenii trimişi iniţial să îl găsească...
pe un submarin numit Zeus Faber.
Ăsta-i numele pe care l-am văzut scris pe harta scufundărilor, corect?
Totul se potriveşte, Mulder. De ce ar construi o armă nucleară...
când pot recupera una?
De ce, dacă ştiau de ea, au aşteptat 50 de ani s-o recupereze?
Şi de ce singura persoană neexpusă e tocmai scafandrul trimis s-o găsească?
Nu ştiu.
- De ce nu încerci să afli? - Dar tu?
- Trebuie să merg în Hong Kong. - Hong Kong?
Da. Uite, pierd avionul, aşa că, te voi suna, okay?
Bună.
E ceva bun aici?
Ceva care nu e pe meniu?
Va trebui să întrebaţi chelneriţa.
Aveţi vreo problemă, domnilor?
Când ceva nu este pe meniu, D-le. Skinner,
există un motiv, nu credeţi?
Îmi pare rău. N-am venit aici pentru conversaţie.
Există o ierarhie în F.B.I., nu-i aşa?
Un om are o anumită poziţie, ca Dvs., directorul adjunct,
iar cei din subordine îi ascultă ordinele, corect?
Cine sunteţi voi?
Lucrăm pentru comunitatea informaţiilor.
Amintiţi-mi să nu mă mut acolo.
Vă primiţi ordinele ca şi cei din subordinea Dvs., D-le. Skinner.
Un caz este clasat... moartea unei surori a unui agent F.B.I.
poate pentru că...
cei de deasupra Dvs. au lucrat din greu ca să ajungă la această decizie.
Mulţumesc că m-aţi luminat. Acum voi pleca.
E folositor să-ţi aminteşti lucrurile astea când te gândeşti la cariera ta,
la planurile pentru viitor.
Ne-am adunat crezând că vom deveni eroi.
Acesta sunt eu.
Restul oamenilor din poză o lună mai târziu, erau toţi morţi.
Nebunia pe care plănuiam s-o aruncăm în capul japonezilor,
am sfârşit prin a o îndreapta asupra noastră.
- Radiaţiile i-au omorât pe acei oameni? - Oamenii aveau arsuri pe corp,
aşa a început la noi.
Arsuri îngrozitoare.
Tocmai găsisem escadrila scufundată...
când a apărut un distrugător japonez în zonă.
Dar decât să încercăm să ne întoarcem acasă,
căpitanul Sanford ne-a ordonat să trecem pe modul silenţios.
După trei zile, au început să apară arsurile.
Baker le-a avut primul, apoi Vorce şi Innocenti.
Nimeni nu mai văzuse asemenea arsuri,
dar mulţi am început să bănuim că avea ceva de-a face cu avioanele...
pe care fusesem trimişi să le recuperăm.
Toţi oamenii se temeau de moarte.
Ca ofiţer executiv, am insistat să ne întoarcem în port,
dar în ciuda tuturor faptelor, căpitanul a refuzat să părăsească zona.
Căpitane Sanford?
Nu sunt medic, dar recunosc un caz pierdut când îl văd.
Oamenii sunt pe moarte şi nu pot face nimic.
Fă-ţi doar treaba.
Domnule, încerc, dar dacă mai stăm aici,
niciunul dintre noi nu se va mai întoarce acasă.
Sunteţi ofiţerul executiv Trebuie să ne duceţi la suprafaţă.
- Suntem sub ordinele căpitanului. - Şi-a pierdut minţile.
Japonezii ne pândesc.
Distrugătorul face cercuri deasupra poziţiei noastre.
Trebuie să preluaţi controlul acestui submarin, D-le.
Trebuie să luaţi o decizie.
Vom muri toţi!
Toţi!
Suntem pe moarte! Nu înţelegeţi?
Trebuie să ne scoateţi de aici!
Liniştea a fost spartă de un foc de armă.
Singura comandă care ne-ar fi putut salva de distrugătorul japonez...
era comanda de a ne întoarce acasă,
un ordin pe care ştiam că căpitanul nu-l va dă niciodată.
Johansen!
Deschide uşa!
Deschide uşa! Johansen!
Ştiam că rebeliunea era singura şansă pentru a supravieţui.
Dar ştiam şi că, pecetluind acea uşă,
pecetluiam şi soarta oamenilor încuiaţi în spatele ei.
Din noroc sau cu ajutorul Domnului, am ajuns la Pearl Harbor.
Ce s-a întâmplat cu Sanford şi oamenii din echipaj bolnavi?
Când au deschis acea uşă, cei care nu muriseră erau pe moarte.
Eram 144 de oameni pe vasul ăla.
Doar şapte am supravieţuit.
Orice i-ar fi omorât, mie mi-a fost dat să trăiesc,
să-mi fac o familie, să îmbătrânesc.
Niciunul dintre noi n-a primit vreo explicaţie de ce.
E ocupat, D-ră Kallenchuk?
Geraldine Kallenchuk, nu-i aşa?
Jerry, cu un "J."
Am observat că aţi călătorit la clasa întâi.
Cred că ies bani buni din vânzarea documentelor guvernamentale secrete.
E o piaţă bună, iar eu sunt D-şoara Populară. Să facem un târg.
Cât costă locaţia acelui P-51 Mustang pe care aţi vândut-o francezilor?
De ce v-aş spune?
De fapt, aş vrea să ştiu cine v-a vândut secretul.
Sunt un intermediar, D-le. Mulder. Scuzaţi sexul.
Îmi iau partea. O felie subţire din vârf.
Ar fi o afacere proastă să-mi deconspir sursele.
- De ce aţi fugit în Hong Kong? - Ca să întâlnesc cumpărătorul.
- Ca să-i vindeţi ce? - Scuzaţi sexul.
- Oh, cumpărătorul e o femeie. - De fapt, nu e treaba dumitale.
De fapt, e treaba mea pentru că orice ar fi chestia ce o vinzi...
ucide o jumătate de duzină de marinari la un spital din California,
care e şi motivul pentru care te voi aresta.
Să mă arestezi? Cu ce? Cu beţele?
Suntem în Hong Kong, D-le. Mulder.
Armele de foc nu sunt permise aici.
Ţi le-au luat la aeroport.
Hey! Hey, nu poţi face asta!
Tocmai am făcut-o. Acum haide să facem un târg.
Îmi violezi drepturile civile.
Ai renunţat la ele când ai comis trădarea.
Nu mă poţi forţa să fac nimic.
Deschide-o.
Scuză-mi sexul, dar după dumneata.
Unde sunt luminile?
Aici.
Krycek.
Credeam că armele sunt ilegale aici.
Ei, ştii cum se spune. Când armele sunt ilegale...
De ce nu iei arma aia şi să te împuşti în cap cum ai făcut-o cu tatăl meu?
Grozav. High Noon în Hong Kong.
Taci odată!
Nu! Doamne!
Nu aşa îţi tratezi partenerul de afaceri,
mai ales că ea îţi transportă secretele pe care le vinzi atât de bine.
Se pare că e partenera ta acum.
La naiba!
- Cafeaua e fierbinte? - Da.
- Cum e tava albastră? - Bună.
Voi lua una medie, vă rog.
Aveţi un telefon public defect.
Nimeni nu se plânge? Mă plâng eu.
- Im pare rău. Sunt sigură că s-a anunţat. - Sunteţi sigură?
Între timp, voi rata apelul.
Asta mă va costa timp şi bani.
Cine va acoperi asta?
Îmi pare rău, D-le. Nu ştiu ce să spun.
Spune că o să-mi plăteşti...
cei 1.75 $ pe care mi i-a mâncat telefonul.
Va trebui să discutaţi cu compania de telefoane.
Tu să discuţi.
Îmi vreau banii.
Este vreo problemă aici?
Da, o mare problemă!
Chupa dura, amigo.
Oh!
Sun la 911!
Scully.
Agent Scully, sunt Kim Cook de la biroul directorului.
- Da. - Avem veşti proaste.
Directorul adjunct Skinner a fost împuşcat.
- Când? - Acum vreo o oră.
A fost dus la spitalul Northeast Georgetown.
Am plecat.
Asta e pentru partenera ta.
Asta-i pentru mine.
- Şi asta-i pentru tatăl meu! - Nu!
- Nu eu ţi-am omorât tatăl. - Vorbeşte.
- N-am fost eu. - Oh, da? Atunci cine a fost?
- Nu ştiu. - Oricum ar fi, Krycek, eşti un mincinos.
Haide. Termin-o, Mulder. Haide! Termin-o!
Fă-o!
Vreau caseta aceea digitală.
- N-o am. - Pe dracu' n-o ai.
Caseta conţine secretele pe care le vindeai ca şi celelalte chestii...
pe care le ştie guvernul despre existenţa vieţii extraterestre.
Cum aş putea să o vând? Caseta era criptată.
- Evident, ai găsit o modalitate. - N-o am, dar...
ţi-o dau dacă-mi dai drumul.
Unde e?
D.C. Într-un seif.
Nu.
Dacă-mi dai drumul, îţi spun.
Îmi dai caseta în mână şi mai discutăm.
De ce nu mergi la toaletă să te cureţi?
Dacă nu ieşi în trei minute, intru şi te omor.
Te simţi mai bine?
Ca un bărbat!
VA URMA