Am acordat mare consideraţie doleanţelor dvs.
Da. Dar nu, să nu credeţi că sunteţi de neînlocuit. Nu.
Nici măcar odată nu mi-a spus că fac o treabă bună.
Tot efortul depus.
Nimeni nu mi-a luat partea vreodată.
Toţi erau trataţi preferenţial.
- În regulă, nimeni nu mişcă! - Oh, nu. Oh!
Staţi pe loc!
Gura! Am zis gura!
Acum ascultaţi-mă! Toată lumea să asculte.
Okay, copiii pot pleca.
Restul, nici o mişcare!
- Vreau poliţia, repede! - Auziţi? Am spus, nimeni nu mişcă!
Haide!
Te rog, nu răni pe nimeni.
Staţi departe! Trag!
- Îi sperii pe oamenii ăştia. - O voi face!
Hey! O voi face.
Ei nu ţi-au făcut nimic.
Oh, nu ştii tu.
Dă-mi arma.
Nu sunt un ratat.
Nu, nu eşti.
Ei m-au silit s-o fac.
Ei m-au silit.
Dar nu o vei face.
Îţi vine să crezi?
Le vei arăta.
Nu!
Rămâi jos!
Voi muri.
Nimeni nu va muri.
În regulă, e liber.
Daţi-vă înapoi. Daţi-vă înapoi.
Îmi pare rău. Înapoi Înapoi, vă rog.
Unde sunt răniţii?
- Ce? - Sunt de la F.B.I. Unde sunt răniţii?
Toată lumea e înăuntru, dar nu veţi găsi nici un rănit.
- Sunteţi primul medic ajuns aici? - Da, domnule.
- Ce s-a întâmplat? - N-are nici o noimă.
Sunt agentul special Scully, F.B.I.
Vreau să vorbesc cu cineva care poate să-mi spună ce s-a întâmplat.
Vă pot spune ce am văzut,
dar nu cred că veţi găsi pe cineva care să vă spună ce s-a întâmplat.
Ce aţi văzut?
Ar trebui să vorbiţi cu el. Este unul dintre cei împuşcaţi.
- Aţi fost împuşcat? - Chiar aici.
Exact în stomac.
Am simţit cum a intrat glonţul în mine
şi următorul lucru pe care mi-l amintesc e că zăceam pe podea.
Mâinile şi picioarele mi-erau amorţite şi simţeam gust de sânge în gât.
- Apoi am văzut faţa acelui om. - Ce om?
Tipul care a încercat să vorbească cu tipul cu armă înainte de a trage.
Ce a făcut?
M-a atins şi mi-a spus că voi fi în regulă.
Apoi, dintr-o dată, am putut să-mi simt din nou mâinile şi picioarele.
- Cine sunteţi? - Mă numesc Fox Mulder. Sunt agent F.B.I.
Am înţeles că vi s-au citit drepturile.
Vreţi să-mi vorbiţi, D-le. Muntz?
Îmi puteţi spune ce s-a întâmplat?
Dumnezeu...
mi-a cruţat viaţa azi.
Mi-a miluit sufletul şi m-a curăţat de păcate.
Cum adică?
S-a aplecat asupra mea şi m-a vindecat cu mâna Sa,
cu palma sa.
Cine?
Un om.
Un sfânt.
Ceea ce cred e că,
trebuie să fi fost însuşi bunul Dumnezeu.
- I-aţi vorbit? - Cui?
Trăgătorul a descris un bărbat care s-a aplecat asupra lui şi l-a vindecat cu palma.
- A dispărut. - L-au lăsat să plece?
Păi, nu l-a lăsat nimeni.
Era reţinut, ei îi vorbeau, când cumva a dispărut.
- A dispărut pur şi simplu? - Fără să lase nici o urmă.
Mi-am dat seama când stăteam acolo.
Ce?
Totul se schimbă în afară de ocean.
Ce vrei de la mine?
Mă gândeam că ne putem lăsa cel puţin copleşiţi de amintiri.
Nu am nimic să-ţi spun.
Chiar aşa?
Aveam atât de multe să ne spunem cândva.
Atât de multe lucruri frumoase la locul de vacanţă al lui Mulder.
Copiii tăi.
Tineri şi plini de energie.
Îmi amintesc cum făceam schi nautic acolo cu Bill.
Era un bun schior nautic, soţul tău.
Nu la fel de bun ca mine, dar...
ce poţi spune despre atât de multe lucruri.
Nu-i aşa?
Am uitat totul.
Ei,
mi se pare greu de crezut.
Mai ales că am venit aici azi...
ca să-ţi cer să-ţi aminteşti ceva.
Un lucru pe care-ţi voi cere să-ncerci să-ţi aminteşti.
Da, şi-a declarat numele Jeremiah Smith din Suitland, Virginia.
A dat un număr de căsuţa poştală care s-a dovedit a fi fals.
Nu are permis de conducere.
Au fost numărate toate maşinile din parcare?
Da, ceea ce înseamnă că nu putea decât să fi plecat pe jos.
- Şi i-ai vorbit personal. - Da.
Şi jur că aşa s-a întâmplat.
M-am uitat la agendă să notez ceva, m-am uitat în sus
şi tipul nu mai era acolo.
De parcă ar fi dispărut.
Mulţumesc.
- Mulder. - Aici biroul directorului Skinner.
- Aşteptaţi puţin? - Da.
- Agent Mulder. - Da.
- Tocmai am primit un telefon îngrijorător. - Despre ce e vorba?
Mama ta tocmai a fost internată în spital în stare gravă.
Un mic orăşel de coastă în Rhode Island numit, uh, Quono-
Quono Chontaug?
Am plecat.
Asistenta spune că a avut o criză.
Încă nu-i cunosc natura sau gravitatea,
dar doctorul e pe drum.
E rece.
Mulder, nu vreau să sar la concluzii.
Nu vreau să te gândeşti la ce-i mai rău.
Oamenii îşi revin din situaţii dintr-acestea tot timpul.
Mamă.
Nu a putut vorbi. Îşi pierde periodic cunoştinţa.
- Cum a ajuns aici? - A fost primit un apel la 911.
Paramedicii din Shelter Harbor...
au găsit-o pe podea în casă.
Mamă.
Bună. E okay.
Totul va fi bine.
Ce e? Ce doreşti?
Cred că vrea ceva pe care să scrie.
Palma?
A suferit o hemoragie subarachnoidală.
Dar sunt încrezători pentru că circulaţia a fost restabilită repede.
Va rămâne sub supraveghere continuă...
şi va avea cea mai bună îngrijire într-un spital din Providence.
Putea fi mult mai rău.
- Mulţumesc. - Eşti bine?
Da, eu...
Nu pot să nu mă gândesc că există o legătură.
O legătură?
O legătură cu împuşcăturile de la restaurant.
Îmi pare rău... nu înţeleg.
Mama a scris cuvântul "palmă."
Asta e ceea ce a folosi bărbatul pentru a vindeca victimele, palma sa.
Crezi că e vreo legătură?
Mulder, nu există nici un mister aici.
Mama ta are o vârstă...
la care aşa ceva se întâmplă.
Da, dar de ce cuvântul "palmă"?
Ar putea există câteva motive.
Dar ca să fiu cinstită, nu cred că înseamnă nimic.
Creierul şi procesele sale mentale...
au fost... au fost radical afectate de ceea ce s-a întâmplat.
S-ar putea să-i fi afectat centrul vorbirii.
Dar nu ştii sigur.
Aşa cum nu pot fi explicate vindecările miraculoase ale răniţilor...
sau cum omul ce i-a vindecat a dispărut pur şi simplu.
Sunt sigură că pot şi vor fi explicate.
Mulder, te duc cu maşina la cel mai apropiat motel.
- A fost o zi foarte lungă. - Vreau să mă întorc la D.C.
- Ca să faci ce? - Să aflu cine este acest om.
Asta e tot ce-a fost fotografiat de prima echipă de ştiri la locul faptei.
Filmări needitate.
- Au vreo înregistrare cu omul respectiv? - Da, la 8:22.
Acolo. Asta trebuie să fie.
- Ce s-a întâmplat acolo? - Da, a dispărut.
Unde s-a dus?
- Ai văzut? - Da.
Ca şi cum ar fi dispărut, dar a rămas altcineva în locul său...
purtând aceleaşi haine.
Ar putea fi alt detectiv?
- De ce nu afli tu asta. - Unde te duci?
Dacă ţi-aş spune, nu m-ai lăsa să plec.
- Mulder, n-ai dormit de 24 de ore. - Sună-mă dacă afli ceva.
Nu, nu în acest moment.
Aşteaptă, aşteaptă...
A fost aici cu ea.
Ce?
Cu mama ta. Omul cu cancer.
- Despre ce vorbeşti? - Poate te pot pune la curent, Agent Mulder.
- Tu ai făcut pozele? - S-au certat, după cum bănuieşti.
Pari surprins. Cu siguranţă ştiai că se cunosc.
Sau ce i-a adus aici împreună.
Nu ştiu.
- I-a făcut rău? - Nu.
Nu, a leşinat după ce el a plecat.
Dacă nu eram aici la telefon, probabil n-ar fi supravieţuit.
De ce s-au certat?
Nu ştiu. Am fost nevoit să stau la o distanţă discretă.
Probabil că ai vreo idee, de vreme ce i-ai urmărit aici.
Vrea ceva de la ea,
ceva ce probabil ea ţine în această casă.
Asta dacă nu ştii vreun alt motiv pentru care să se fi întâlnit aici.
În ziua când părinţii mei au divorţat,
mama mea a jurat că nu va mai pune niciodată piciorul în această casă de vară.
O cunosc pe mama. Şi-a ţinut cuvântul.
Ar putea fi ceva foarte vechi.
Cu siguranţă ceva foarte important.
N-am idee ce-ar putea fi.
- Nici o idee? - Nu.
Domnule?
- Scuzaţi-mă. Eu... - Da?
- Sunteţi Jeremiah Smith? - Da. Mă tem că e o greşeală la mijloc.
Am văzut la ştiri că am părăsit locul unei crime. Am venit să mă predau.
Vă rog, veniţi cu mine, domnule?
Din momentul când am păşit din mulţime şi i-am cerut să lase arma jos,
m-am simţit ca şi...
într-un vis,
ca şi cum aş fi fost afară din corpul meu.
Au existat relatări într-un fel fantastice despre ce s-a întâmplat după aceea.
Ştiu. Am văzut reportajele.
Trebuie să vă spun că nu-mi amintesc nimic despre asta.
- Nimic. - Mi-aţi dat o adresă greşită, domnule.
Apoi aţi părăsit locul faptei în timpul interogatoriului.
Nu-mi amintesc asta. Îmi pare rău.
Ce vă amintiţi, D-le. Smith?
Îmi amintesc că eram la lucru a doua zi,
la biroul meu.
Asta e prima mea amintire.
La Administraţia de Securitate Socială?
Nu sunt sigur ce am greşit.
Nu aţi făcut nimic greşit, domnule.
Pot pleca?
Da.
Dar până ce cazul nu va fi închis,
vă rog să ne anunţaţi dacă aveţi de gând să părăsiţi oraşul.
Agent Scully?
Asta devine o responsabilitate,
un lucru pe care sunt chemat să-l rezolv.
Cu siguranţă nu vă aşteptaţi la mai puţin.
Nu mi-e ruşine de faptele mele.
"Ruşine"?
Nu-ţi este permis luxul slăbiciunii umane şi al penitenţei.
Nu-ţi este permis să pui mila înaintea unui scop mai înalt.
Nu mai cred în "scopul înalt".
Atunci credinţa ta e justă.
Nu eşti în măsură s-o măsori.
Poate că ai motive. Dar nu ai dreptul.
Nici mijloace.
Crezi că-mi poţi dicta datoria?
Ai idee de costul acţiunilor tale?
Care ar putea fi consecinţele?
Cine eşti tu să le dai speranţă?
Tu ce le dai?
Noi le dăm fericire, iar ei ne dau autoritate.
Autoritatea de a le răpi libertatea sub masca democraţiei.
Oamenii nu pot fi niciodată liberi...
pentru că sunt slabi, corupţi, fără valoare...
şi fără stare.
Oamenii cred în autoritate.
Au devenit sătuli de aşteptarea unui miracol sau a unui mister.
Ştiinţa e religia lor.
Nu există explicaţii mai înalte pentru ei.
Ei nu trebuie niciodată să aibă altă părere...
dacă proiectul e de a merge înainte.
Cu ce cost pentru ei?
Întrebarea e irelevantă,
iar deznodământul inevitabil.
Data e fixată.
Cu ce cost pentru ei în folosul tău egoist?
Câţi trebuie să moară de mâna ta...
pentru a-ţi păstra poziţia în cadrul proiectului?
Miracolele şi şmecheriile tale nu mă impresionează.
Vei fi judecat.
De către cine? Şi cu ce unelte?
De aceia care posedă unealta distrugerii tale.
Reţineţi-i apelurile.
- Vreau numele său, totul despre el. - Poftim?
Vreau ca fumătorul să fie dat de gol ca un ticălos criminal care este.
Care e problema ta, Mulder?
- Unde ai fost? - La casa de vară. A fost acolo cu mama.
El e de vină pentru ce i s-a întâmplat.
- De unde ai astea? - Nu contează de unde le am.
Ceea ce contează e că omul ăla trebuie să răspundă. Îi vreau numele!
- Nu-i cunosc numele! - Ştii cum să-l obţii!
- Oamenii ăştia nu au nume! - Atunci îmi vei spune cum să-l găsesc!
Au fost timpuri când ţi-aş fi putut spune cum îl poţi găsi,
dar timpurile alea au trecut.
El ştie despre omul care a dispărut în schimbul de focuri de la restaurant.
- Ce vrei să spui? - El încearcă să-l omoare.
- Tocmai a venit ieri. S-a predat. - Ce?
El... el a făcut o declaraţie.
Unde e acum?
Lucrează pentru Administraţia Securităţii Sociale.
Îl căutăm pe Jeremiah Smith.
D-l. Smith?
- Bună. - Sunt de la F.B.I.
Vă rog să veniţi cu mine.
Pentru ce? V-am spus tot ce ştiu.
Credeam c-au spus că vor suna dacă apare ceva.
Sunt sigur că nu vreţi să provocaţi o scenă la servici, domnule.
Nu, bineînţeles că nu. Voi veni.
Puteţi să-mi spuneţi unde mă duceţi?
Vom avea timp destul să vorbim, domnule.
Hei! Ai grijă!
Care e problema lui?
- Îl vezi? - Nu, l-am pierdut.
E de-acum doar o chestiune de timp.
Mă puneţi într-o cuşcă din interiorul altei cuşti.
De ce îţi e atât de frică de mine?
- Nu mi-e frică. - Ba da, îţi este.
Trăieşti în frică. Toată viaţa ta.
Nu ştii nimic despre mine.
Ştiu totul despre tine.
Îţi închipui că miracolele pe care le fac sunt o extensie a puterii mele.
Te crezi Dumnezeu.
Eşti o dronă.
Un sclav.
Lucrul de care te temi,
este că ei mă vor crede Dumnezeu.
Nu contează.
Cei mai mulţi dintre ei au încetat să creadă în Dumnezeu.
De ce?
Pentru că Dumnezeu nu apare cu miracole pentru a le câştigă credinţa.
Crezi că atunci când omul încetează să creadă în miracole îl respinge pe Dumnezeu?
- Bineînţeles. - Tu îi conduci în numele Domnului.
Ei nu cred în El, dar încă se tem de El.
Se tem să n-o facă, pentru că se tem de libertate.
Şi tu le dai fericire.
Noi le liniştim conştiinţa.
Oricine poate linişti conştiinţa unui om...
îi poate răpi libertatea.
Iar dacă nu le poţi linişti conştiinţa,
îi omori.
Dar nu-i poţi omorî pe toţi.
Nu le poţi omorî dragostea,
care îi face ceea ce sunt,
îi face mai buni decât noi, mai buni decât tine.
Tu vorbeşti.
Nu sunt unul dintre voi.
Nu.
Tot ce îţi doreşti e să fi o parte din asta,
să fii unul dintre comandanţi atunci când procesul va începe.
Dar te înşeli.
Oh, da?
Da.
Eşti pe cale să mori de cancer pulmonar.
E o minciună.
Crezi că e o minciună?
Vrei să-ţi salvezi viaţa.
Şi tu?
Am fost încrezători,
dar a fost o pierdere masivă de sânge în timpul atacului...
ceea ce a creat o apăsare puternică asupra creierului.
- Îşi va recăpăta cunoştinţa? - Ştiu că e greu, dar s-ar putea să nu.
- Chemaţi-mă pe pager dacă e nevoie. - Mulţumesc.
O vei fuma, sau vei fuma asta?
Am de ales?
Ar trebui să te împuşc pe loc, dar probabil te-ar salva.
Fă-o. Fă-o, agent Mulder.
Sau să-ţi trag un glonţ prin creier ca să rămâi ţintuit la pat ca mama mea.
- Cum se simte? - Ce-ţi pasă?
O cunosc pe mama ta dinainte de a te naşte tu, Fox.
Nu-mi pasă.
Am fost s-o văd nu demult.
Da şi ştiu ce căutai.
Nu căutam nimic.
E vorba de ceea ce căuta ea, de fapt.
- Ea e cea care m-a contactat. - Eşti un mincinos!
S-ar putea să am informaţii
despre sora ta.
Unde e?
Se pare că omul care deţinea informaţia a dispărut.
Am ceea ce vrei.
Nu vreau nimic, agent Mulder,
în afară de a vedea cum se simte mama ta.
Cum e D-na. Mulder?
O ai?
- O ai? - Da.
- Dă-mi-o. - Nu pot face asta.
- Pentru tine nu valorează nimic. - Şi pentru tine?
Când va veni timpul, când adevărul va fi scos la lumină,
valoarea sa vă creşte.
- De ce? - Cred că ştii de ce, agent Mulder.
E o armă, nu-i aşa?
Pentru a penetra baza craniului.
E singurul mod în care-i putem omorî.
O puşcă obişnuită nu ajunge.
De ce o vrei?
Ei te vor omorî pentru ea, agent Mulder.
E sigur. Nimic nu-i va opri, nimic.
Chiar cu riscul de a te martiriza şi de a-ţi transforma munca într-o cruciadă.
Hai să ne lămurim cu un lucru.
Lucrul despre care vorbim e colonizarea.
Data e fixată, nu-i aşa?
Dă-mi arma, agent Mulder.
Nu.
Împuşcă-mă şi n-o vei găsi niciodată.
Ar trebui să te împuşc oricum.
După tot ce ţi-am dat.
Plec.
Eşti un om mort, agent Mulder.
Într-un fel sau altul.
Cine e?
Jeremiah Smith.
Te rog lasă-mă înăuntru.
Ridică mâinile unde le pot vedea.
Okay, ţine mâinile sus.
Voi descuia uşa.
Numără până la 5, intră şi încuie uşa.
Ţine mâinile sus, te rog.
Am informaţii importante pentru tine,
ceva ce caută partenerul tău.
E vorba despre un plan... un proiect
şi despre sora sa.
De ce nu mi-ai spus înainte?
Nu ţi-am mai vorbit înainte.
Omul cu care ai stat de vorbă era un impostor trimis să mă ucidă.
Cine eşti?
Îţi voi explica totul.
- Da. - Scully, sunt eu.
- Mulder, unde eşti? - Am fost la mama. Ascultă-mă...
Mulder, ascultă-mă. E cineva aici cu care trebuie să vorbeşti.
- Cine? - Jeremiah Smith.
Părăseşte apartamentul. Ei îl caută. Vreau să ne întâlnim.
- Unde? - Pe I-95. Bond Mill Road.
Scully!
Scully, depărtează-te de el. Vino în spatele meu.
Am riscat mult venind la voi. Nu vă vreau răul.
Am de spus o poveste lungă şi complicată.
- Ştie despre sora ta. - De unde ştiu că eşti cel real?
Am fost la restaurantul acela. I-am vindecat pe oamenii ăia.
Da, dar cum?
Vă pot explica totul.
Mai întâi vreau să vii cu mine undeva.
Vino cu mine să-mi vezi mama.