Nu omor pe nimeni. Niciodată.
Niciodată... vreodată.
Cu puţin timp în urmă...
Îl voi omorî pe Teo.
Mă voi întoarce.
Nu ai apă îmbuteliată?
Alo?
ExtraSafe Security.
Am avut dreptate, mamă.
Tu eşti criminalul.
Nici vorbă. Eşti sigur?
Eşti Miss Scarlett.
Spânzurată în luminator.
Ce e un luminator?
E o cameră unde creşti plante... ca o seră.
O seră în casă.
De unde ştii tu asta?
Pentru că lucrez în branşă.
În plus, sunt nişte plante acolo.
Vezi? În seră.
Casa ta cea nouă are luminator?
Casa mea cea nouă?
Vila cadou de la Javier.
Nu.
Nu are luminator.
E mai bine aşa.
Sunt destul de sigură că ai fi omorât toate plantele.
Destul de greu să omori un cactus, cred.
Şi de ce te iei de Letty, despre cum să crească plantele?
N-ai avut o plantă toată viaţa.
Tu de unde ştii?
Poate de asta s-a măritat cu mine.
Ţin plantele în viaţă. Asta fac eu.
Femeile nu se mărită pentru talentele grădinarilor.
Ne mărităm pentru bani.
Ne mai măritam şi pentru dragoste şi sex, mamă.
Mi-ai spus "mamă."
N-ai mai spus niciodată asta.
Asta e bine.
Pot fura asta? Pentru povestea mea?
Sigur.
Suntem numai după furat.
Dar voi scrie că Letty ţi-a spus "mamă,"
iar tu vei spune că n-a mai spus asta niciodată.
Dar nu e adevărat. Letty îmi spune "mamă."
A fost o perioadă când nu ţi-am spus.
Ia staţi puţin.
Ştiam că nu e în ordine.
Ştiam că am dreptate.
Eu sunt agentul FBI, aşa că are sens să am dreptate.
Nu te simţi prost. Nu eşti un fraier.
Atunci cine a făcut-o?
Letty Raines, la vilă, cu pistolul.
Letty.
Sezonul 2, Ep. 10. Letty Raines, la vilă, cu pistolul. ULTIMUL EPISOD
Letty?
Teo a fost în casă.
Ok.
Tocmai a fost... în casă.
Avea o armă.
Tocmai vroia să mă omoare, când...
Şi pe urmă tipul ăsta... de la securitate,
a intrat, şi Teo l-a omorât,
şi pe urmă eu l-am omorât pe Teo
pentru că ştiam după ce Teo l-a omorât pe tipul de la securitate,
urma să mă omoare pe mine.
Aşa că trebuia să acţionez repede.
Chiar aşa?
Am ieşit.
N-ai ieşit. Eşti aici.
Adică... am terminat. Am ieşit.
Ce glumă să mă gândesc vreodată că aş putea fi...
Letty.
N-am ce căuta aici.
Ar trebui să mă predau.
Sau poate ar trebui...
Totul e prea greu.
Nu, nu este.
Nu, lasă-mă s-o fac. Lasă-mă să plec.
Lasă-mă te rog să plec.
Lasă-mă să fac şi eu ceva bine.
N-am să te las să faci asta.
Voi îndepărta arma de tine acum, ok?
Te rog.
Vom rezolva asta.
Tocmai am omorât 2 oameni.
Nu poţi învia oamenii.
- Dar îi poţi face să dispară. - Nu, nu poţi.
Nu mai vorbi.
Voi începe să curăţ aici.
Nu trebuie să faci nimic.
Stai acolo pană te simţi în stare să ajuţi.
Nu ajut.
Voi curăţa eu aici.
De ce te mai deranjezi? Să plecăm de aici.
Dacă plecăm,
nu vom ajunge niciodată prea departe.
Când cineva va găsi cadavrele, vor veni după tine.
Casa asta e pe numele tău.
Da.
Mulţumesc din nou.
Aşteaptă.
Telefonul meu e în buzunarul lui.
Poţi să mi-l dai?
- Nu suni la 9-1-1. - Nu sun.
Habar n-ai prin ce treci acum.
Nu poţi avea telefonul.
Atunci îmi dai banii, te rog?
Sigur.
- Şi telefonul. - Nu.
Revin imediat.
Dacă vrei telefonul, va trebui să vii după el.
Christian: Mi-am terminat povestea. Îmi spui ce crezi?
Te-ai ridicat.
Ai sunat la 9-1-1?
Bine.
Ăsta e telefonul lui.
Nu te uita la el. Pune-l doar... în buzunarul tău.
Trebuia să vină mâine.
Bine, a venit azi.
N-ar fi mai bine să...
Bine.
Şi acum facem curat.
Iubita: Ai făcut plata? Ia nişte brânză americană când vii acasă.
Îmi pare rău pentru tot sângele asta.
Mai mult decât la alţi oameni. Evident.
- Termină. - Nu. Nu, îmi cer scuze.
Am vrut... să-mi cer scuze.
Că v-a fost atât de greu să mă mutaţi.
Am încercat să slăbesc. Pe bune.
Ai încercat vreodată Lean Cuisine?
Nu.
A trebuit să mănânc, cred că vreo 3 bucăţi
doar să simt şi eu ceva.
Şi pe urmă... mai era şi chestia aia cu scopul scuză mijloacele.
Cred că e problema ta acum.
Sunt Brett, apropo's.
- Te-am omorât. - La greu.
Îmi pare rău. Am...
Mă voi preda.
N-ai face niciodată aşa ceva.
De unde ştii tu?
Pentru că nu te pedepseşte nimeni
mai bine decât o faci tu.
Letty.
Ai terminat de curăţat.
Haide. Să mergem.
Unde?
Sunt nişte mlaştini la vreo oră jumate de aici.
Mult teren cât vezi cu ochii,
aşa că e un loc bun să ardem cadavrele.
De ce trebuie să merg şi eu?
Pentru că ne trebuie o maşină să ne întoarcem după ce dăm foc la dubă.
Îmi dai prea multe informaţii în acest moment.
Îţi răspund la întrebări.
Nu-ţi face griji. Ştiu ce fac.
Tot ce trebuie să faci este să mergi în spate cu Range Rover-ul.
Alo? ExtraSafe Security.
Ce faci?
Bine.
Pune-l...
aici.
Chestia asta are nevoie de benzină.
Normal că are.
Universul tot se asigură că voi plăti... pentru asta.
Ok.
Vom avea nevoie şi de cartele, aşa că e-n regulă.
- Vrei să-mi vezi copiii? - Dumnezeule.
Haide. Să-ţi arăt copiii.
Stai. Telefonul meu e la tine.
E în geanta ta. Scoate-l.
- Vreau să-ţi arăt copiii mei. - Nu, mulţumesc.
Cea mai mică, Laura,
are nevoie de un transplant de inimă.
Iar acum nu mai are tată.
Nathan are bretele.
Kiley are o problemă de vorbire.
Făceam ore suplimentare să-i iau un logoped.
Păi, pentru asta există asigurări.
Ai dreptate.
Dar acum nu-mi amintesc dacă am trimis plata sau nu.
Ştiu că am vrut să trimit cecul cu poşta,
dar am fost atât de distras de problema cu inima lui Nathan.
- A Laurei. - Ce?
Laura are nevoie de transplant de inimă.
- Nathan are bretele. - Vezi cât de uituc sunt?
Probabil că am uitat să-l bag la poştă.
- Sunt sigur că ţi-ai fi amintit. - Poate.
Dar şi dacă îl puneam,
pariez că soţia mea ar prefera să aibă un soţ
decât nişte bani de la asigurare.
Şi pariez că ai mei copii şi-ar vrea tatăl înapoi.
Inventezi toate astea.
Normal că ştii.
Mă întreb dacă Jacob te vrea înapoi.
Te rog să mă laşi în pace.
De ce fumezi?
Ce?
Te simţi în stare să conduci?
Da.
Ţine. Am luat telefoane.
Am băgat deja numerele înăuntru.
Ar trebui să ne închidem telefoanele noastre acum.
Şi telefonul lui Brett?
- Al cui? - Al tipului de la securitate.
De unde ştii cum îl cheamă?
Am...
l-am inventat acum.
Să-i închid telefonul?
Nu, mai lasă-l deschis o vreme.
E bine să pară că a condus mai mult.
L-am închis.
Ştiu, dar tot aş vrea să-l păstrez.
Rahat.
Bună.
- Talonul şi permisul. - Da.
Şi permisul.
Rahat.
Cred... că mi-am uitat portofelul
la ultima programare.
Ştii, când l-am scos să-i dau... cartea mea de vizită.
Drace, cred că l-am uitat acolo.
Ghinion, D-le...
Patrick Donnelly.
Pot întreba de ce m-aţi oprit?
Stopul de frână pe stânga e ars.
Da.
J: Mă descurc. Aşteaptă.
"Mă descurc."
Îmi place că ţi-a spus asta.
E codul pentru, "O voi omorî."
Direct în faţă.
Că doar... asta e slujba lui.
- N-o omoară. - Ai dreptate.
La cât a muncit să cureţe după tine,
probabil nu mai are nevoie de unul.
De ce vorbeşti aşa acum?
- Adică cum? - Ca un bulangiu.
Păi, poate eram un bulangiu.
O aveai pe soţie în telefon ca "iubita."
Poate ăsta e numele stripperiţei cu care trăiesc.
"Iubită" e nume bun pentru o stripperiţă.
Sau poate e soţia mea.
Şi poate o înşel
sau poate o iau pe la spate.
- N-o mai iei. - Da. Mulţumită ţie.
- A fost un accident. - "A fost un accident."
"E din cauza lui mama."
"Nu, e din cauza lui Sean."
"Aşa am fost crescută."
- "E din cauza sistemului!" - Taci.
Nu e momentul să recunoşti
că prostiile tale îi înfundă pe toţi?
- Eşti foarte rău. - Da. Poate.
Dar măcar n-am omorât pe nimeni.
Bună.
Unul din stopurile de frână e ars. M-a lăsat să plec.
Ar trebui să-i opreşti şi telefonul lui. Să mergem.
Asta e şansa ta, fată.
Îl salvezi pe Javier fugind de el.
Nu-l vei mai vedea niciodată,
dar e cel mai deştept lucru de făcut
pentru că aşa... nu te va mai vedea niciodată.
E verde.
- Letty... - Aşteaptă.
- Eşti bine? - Eşti rănită?
Nu, n-am nimic. N-ai greşit cu nimic.
Ia $4,000 de aici, măcar atât.
Îmi... pare rău că ţi-am tăiat faţa.
Eu te-am lovit!
Letty!
- Dă-mi drumul. - Ce faci?
- Fac totul mai rău pentru tine! - Ce faci mai rău?
Viaţa!
Mereu sunt o problemă. De ce vrei să fi cu mine?
Da, eşti o problemă, la fel ca toată lumea.
Lasă-mă să te părăsesc.
Nu. Am mai făcut asta.
Şi mereu te-ai întors, şi m-am întors şi eu.
Şi nu avem timp pentru toţi paşii acum.
Haide.
Acum nu avem cu ce să ne întoarcem.
Găsim noi ceva. Corect?
Mi-e dor de telefonul meu.
Ştiu.
Nu se numea Brett.
Se numea Patrick Donnelly.
Ştiu.
A trebuit să spun poliţistei care m-a oprit
că eram Patrick Donnelly.
M-a crezut.
De ce faci cu mâna?
Pentru că asta fac ei.
Ceva de genul: "Salutare, frăţie, lucrăm în aceeaşi firmă."
Tu nu eşti frăţie cu nimeni. Eşti pe locul pasagerului. Măcar...
... nu atrage atenţia.
Donnelly 34, eşti acolo?
Drace.
Ce?
Are altă programare...
acum 10 minute.
Donnelly 34.
Acum mă caută.
Dumnezeule.
Îmi dai un fum?
De ce mi-ai spus că te cheamă Brett?
Nu ştiu. Dar acum că ştii că sunt Patrick Donnelly,
m-ai transformat într-un stereo tip.
Sun ca un spiriduş ordinar.
Nu te vor găsi.
Ba da, când te vor găsi pe tine.
Ştii că ai venit în altă zi, nu.
Acum încerci să dai vina pe mine?
- Eşti mare figură. - Şi mai termină cu gargara.
Crezi că e după tine?
Nu ştiu care versiune din "A Christmas Carol"
ai văzut-o, dar fantomele sunt la putere.
Nu eşti o fantomă,
şi nu voi lăsa un spiriduş să-mi distrugă viaţa.
Ar trebui să ne oprim să reparăm stopul ăla de frână
ca să nu mai fim opriţi iar.
Nu, nu ne oprim. Acum vom scăpa de tine.
Donnelly 34. Donnelly 34, răspunde.
Ar trebui să ne oprim să rezolvăm cu stopul de frână
ca să nu fim opriţi iar.
Ai mai spus asta.
- Ce? - Ar trebui s-o reparăm.
Nu te opri.
Să scăpăm de el. De ei.
Ştii "A Christmas Carol"?
Ştiu multe colinde de Crăciun.
Nu, vorbeam de carte.
Sau de film, sau mă rog. "A Christmas Carol."
Da. Sigur. Da, fantomele.
Corect.
Ai spune că fantomele sunt la putere?
Donnelly 34, încercăm să te sunăm.
N-ai apărut la ultima programare.
Am nevoie de locaţia ta.
Da, aici e 62.
L-am văzut pe 34 când ieşea din Vidalia.
Omul avea o gagică cu el.
Bună rău.
Donnelly, nu ştiu ce faci în Vidalia
sau de ce o înşeli pe Melissa,
dar ai face bine să întorci
pentru că dacă nu-mi aduci duba înapoi
până se termină ziua,
sun la poliţie şi o dau furată.
Aşa l-am omorât pe om şi fac să arate că
îşi înşela nevasta.
Uite, asta e un motiv.
Tipul înşela şi a fugit să înceapă o viaţă nouă.
Sau... s-a sinucis sau cine ştie.
Dacă se implica vreodată poliţia,
la asta se vor gândi prima dată.
Nu mi-am înşelat niciodată nevasta.
Câţi km au fost de la drumul principal?
30-32.
E drum lung să mergem pe jos.
Dacă n-ai fi fugit...
Ce faci?
Trebuie să aranjez cadavrele să ardă.
N-ai adus benzină?
Asta le va arde numai pielea,
şi pe urmă focul va distruge tot.
Ok.
Am nevoie de brichetă.
Agit-o.
Dă-o încoace.
Futui!
Poate are duba o brichetă din aia... de apeşi pe ea.
Nu.
E acolo gaura pentru brichetă, dar bricheta nu e acolo.
Poate are rachete.
Da.
N-are rachete.
Normal. Ţi-am spus. Treaba cu Universul.
Teo mi-ar fi făcut probleme mai departe.
Până la capăt.
Chiar şi în moarte, e mare bulangiu.
Mulţumesc că l-ai omorât.
Cu plăcere.
Fumează.
Ce?
Teo. A fumat
Să-i facem să dispară acum.
Câţi oameni ai omorât?
De ce?
Vreau să ştiu.
Mai mult de 20?
Mai mult de 50?
Nu ştiu.
Ba ştii. Ţii socoteala la tot.
Dar n-am să-ţi spun.
Ei bine, eu am omorât 2.
Bine, am furat nişte pantofi şi m-am drogat.
Mare scofală.
Dar comparat cu..
N-am fost atât de rea.
N-am crezut niciodată că ai fost.
Şi încă nu cred.
Eu cred.
Îmi pare rău.
Acum măcar s-a terminat.
Nu, nu s-a terminat.
Ba da, s-a terminat.
Acum putem merge acasă.
Nu.
Nu mă întorc vreodată acolo.
Poliţia nu ne caută. Casa e curată.
Pentru că am strâns sângele cu mopul şi pentru că am ars cadavrele,
casa e curată?
Da.
Nu vom păţi nimic. Curăţenia a fost impecabilă.
Nu mai spune despre casă că e curată!
Nu va fi niciodată curată,
nu pentru mine.
Ok.
Ok. Nu trebuie să ne întoarcem acolo.
Niciodată.
Mulţumesc.
Dar nu avem bani.
Ultimul bănuţ l-am băgat în acea casă.
Şi? O vând.
N-o poţi vinde aşa repede. Va părea suspect.
- Poate peste 1-2 ani. - Asta e nebunie.
- Ştiu. - Nu, am vrut să zic că nu merg 30 km.
- Păi, trebuie. - Nu, nu trebuie.
- Nu suni pe nimeni. - Normal că sun.
Îl sun pe Christian.
Casa aia nu ne reprezintă.
N-am părea niciodată oamenii să locuim în acea casă.
Am crezut că am fi putut.
Ştiu.
Era drăguţă.
Dar au murit 3 oameni acolo...
de când stai acolo?
De 4 zile.
Deci, da,
nu suntem genul de oameni să locuim în acea casă.
Atunci cine suntem?
Cred că suntem oameni de hotel.
Uite pe cine a adus.
Zici că sunteţi Bonnie şi Mexican Clyde.
Mulţumesc că aţi venit după noi.
Aveţi noroc că am venit cu Sprinter-ul
faţă de Fordul Fiesta al lui Christian
sau aţi fi fost blocaţi aici la dracu în praznic pentru totdeauna. Urcaţi.
Ce faceţi aici?
Javier a vrut să iasă cu cortul.
Da, trebuiau să fie nişte...
- cascade aici. - Blah, blah, blah.
Uitaţi ceva, nu-mi pasă ce căutaţi aici
Nu-mi pasă nici măcar dacă aţi îngropat cadavre.
Nu mă interesează
pentru că nu mai sunt Agent Rhonda Lashever.
Păi, şi ce eşti?
Doar Rhonda.
Rhonda Lashever-Woodhill.
- Ai renunţat la FBI? - Pensionată.
Anticipat, mulţumită vouă.
Felicitări.
Merci, frate.
Încotro? Am nevoie de o adresă pentru Navigaţie.
Aceeaşi casă unde am lăsat-o pe Letty, corect?
De fapt, trebuie să ne oprim înainte în altă parte.
Uite. Vin... să tastez eu.
"Letty nu se mai uita peste umăr.
"Toate necazurile şi toată durerea puteau să dispară
- în uitare acum." - Ha!
Barnes & Noble o să pună asta la lucrări Sci-Fi.
"Era momentul să schimbe macazul.
Trebuia să se liniştească, să-şi ia o slujbă,
dar trebuia să înceapă de undeva.
Atunci a văzut un indicator.
Către "Universitatea Carolina de Est."
Letty a condus până în campus,
urmărind studenţii din spatele ochelarilor de soare.
A parcat în faţa
primei clădiri din cărămizi pe care a văzut-o.
Înăuntru, o slăbănoagă stătea la un birou mare din mahon.
"Fiţi amabilă, spuse Letty. Cum fac să mă înscriu?"
Sfârşit.
Chiar vrei părerea mea?
Normal, da.
Letty n-ar face niciodată asta.
Dar a fost destul de bine până la sfârşit.
De la dracu din praznic până la dracu în praznic.
- Sunteţi adevăraţi. - Mulţumim.
Nu vreau să mă tot recuperezi.
N-a fost niciodată o problemă.
Păi este, dar mersi.
Te sun când am o idee pentru un final mai bun.
Ok.
Unde suntem?
Noua noastră maşină.
Am cerut un favor prietenului de la groapa de gunoi.
Ştii tu, locul unde am ars Tesla.
Ricardo.
Bună memorie.
Dar şi locul unde mi-ai spus că nu ai o casă.
Bine, am încercat.
Ai încercat.
Trebuie să dispărem.
E scump să dispari.
Nu. Nu este.
Nu chiar acum.
Şi atunci?
Unde ai pus cocaina lui Teo?
Sper că n-ai pus acolo cocaina.
Nu, dar ar trebui să plecăm.
De ce? Am venit să luăm ceva
din depozitul tău.
Ce e rău în asta?
Scuzaţi-mă.
Vă pot ajuta cu ceva?
Trebuie să luăm ceva din depozitul nostru,
numărul 32.
E totul în ordine?
Ce număr aţi spus?
32. Cel de acolo.
În regulă, mergeţi.
Mulţumesc.
Mă întorc imediat.
Seară bună.
Ne cerem scuze. Noi...
Am venit să luăm ceva.
Vă simţiţi bine?
Da. Mulţumesc.
Ce s-a întâmplat acolo?
Soţ şi soţie. O crimă oribilă.
Isuse.
Cred că vă ardea rău de tot buza
dacă aţi venit la depozit la 3:00 dimineaţa.
Da.
Am terminat de construit casa.
Şi ne mutăm mâine.
Şi toate hainele mele sunt acolo, aşa că...
Nu puteaţi aştepta până dimineaţă?
Stăm la hotel de 2 săptămâni,
dar soţul meu a venit cu ideea să mergem cu cortul
în ultima noastră noapte.
Ei bine, n-a fost o idee bună. Un moment ratat.
Şi unde sunt lucrurile de campare?
Exact. Şi nu mai am haine curate.
Aşa că acum îmi ia nişte haine
ca să nu trebuiască să doarmă pe jos la noapte.
Şi asta facem aici la 3:00 dimineaţă.
Succes cu ce faceţi acolo.
Au murit doi oameni acolo.
Ştiu. Aşa am plătit pentru casa ta.
Unde vrei să mergi?
E atât de cald aici.
Măcar e căldură uscată.
Cât de repede crezi că putem vinde cocaina?
În L.A.?
Foarte repede.
Plus că au şi KFC.
corvin.predoiu www.subtitrări-noi.ro FINAL DE SEZON