Bine, asta e margherita, prietene. Bine?
Caribeana, aştept încă acea caribeană.
Lasă telefonul şi mişcă-te, te rog.
Alo? Alo?
- Mai repede! - Bine, s-a făcut.
- Nu. - Bine, asta unde merge?
Bramham Gardens. Lasă-l pe Abdullah s-o ducă. Abdullah!
Abdullah!
- Bramham Gardens. - Dar am crezut că e a mea.
Nu. Nu de data asta.
- Era a lui Mikey. - Şi acum e a ta.
Pot avea una specială cu pui, te rog?
De 30 cm specială cu pui. Aştept încă acea caribeană.
Dacă ai lăsa telefonul şi te-ai mişca, ce bine ar fi!
Collateral Ep. 1
- Cine e? - Pizza.
Am plătit la telefon. Stai puţin.
Fără topping special?
Las-o aşa.
Mulţumesc foarte mult.
Sunt dezastru, Doamne.
Da.
Ok.
E un caz?
O crimă.
Eşti sigură că e o idee bună?
Da, vreau să fac asta.
Succes.
Asta e?
Nu-mi spune că e încă deschis.
Întoarce.
Ce naiba înseamnă asta? Vindeţi mai departe?!
Am margherita pentru tine prietene, gata.
Ce faceţi? Închideţi imediat.
- Am de făcut un plan. - Da, şi noi.
- Unde e pizza mea?! - Vine.
Nu, nu vine! Nimeni nu mai primeşte pizza, nu-i aşa?
- Ce? - Pentru că închideţi.
Scuză-mă. Da. Închide imediat.
Ce? Unde e pizza mea?
Ai văzut ceva?
Ne-a adus pizza.
Şi pe urmă am închis uşa.
Pe urmă am auzit foc de armă în stradă.
Poate... 30 secunde mai târziu.
De unde ştii că era foc de armă?
Pentru că am crescut în Beirut.
Bine.
Erai singură?
Da. Cu copiii.
A adormit în cele din urmă. Cred că a avut o reacţie.
Reacţie?
La ce s-a întâmplat. Cred ce de frică.
Când ai comandat?
9.30 pm. Luăm pizza în fiecare luni.
La aceeaşi oră?
Da.
La telefon? Ce-ai comandat?
Quatro formaggi. E preferata ei. A lui Elfie.
Nu e cam târziu? Câţi ani are?
7. Elfie are ceasul ei.
- Ai spus "copiii". - Da, da.
- Câţi - 2.
Spune-mi cum se numeşte al doilea copil.
Lucy. Dar ea n-are nicio treabă. E un bebeluş.
Ai aruncat-o la colţ, pizza?
Da.
Locuieşti singură?
Şi concubinul, care nu e aici.
Nu eşti măritată?
Nu înţeleg, am comandat o pizză,
starea mea civilă n-are nicio legătură.
Bine, dacă vrei să ştii, copilul nu e al soţului meu.
- Mă arestezi pentru asta? - Băiatul cu pizza a spus ceva?
În afară că mi-a mulţumit pentru bacşiş, nu, absolut nimic.
- A mulţumit? - Da.
- Asta e tot? - Pe urmă a plecat.
Ai chitanţă?
- Ai plătit cash? - Nu am cash.
Nu aveam cash. Am plătit la telefon.
Trebuie să facem ceva.
Nu putem continua aşa.
Ştiu.
Ne-am văzut de 3 ori.
Prima dată, nici n-am ajuns în pat,
a trebuit să-i răspunzi şefului tău.
Mie-mi spui.
Iar astă-seară, ca şi ultima dată,
aştept într-un restaurant, şi mănânc grisine nenorocite.
Şi nici nu mă suni.
Am încercat. Semnalul e slab rău.
Uite, David, trebuie să te decizi ce vrei.
Ţi-a trecut prin cap că laburiştii nu vor protesta?
Că s-ar putea să nu mai fie un Guvern laburist?
Nu înţeleg. Va trebui să mă întrebi din nou.
Ce încerc să spun era că eu credeam că era un sistem.
- Un fel de algoritm. - Adică cum?
- Un fel de ture. - Ca şi când era tura lui Mikey?
- Da. - De fapt, i-ai spus deja,
mergi în Bramham Gardens cu o quattro formaggi.
Da.
Şi de ce ai decis să nu-l trimit pe el?
M-am răzgândit. L-am trimis pe Abdullah. Pot face ce vreau.
- Ştiu. - Eu sunt şefa.
Înţeleg asta. Întrebarea mea este de ce ai făcut asta?
De ce?
Abdullah a fost omorât când livra o pizza.
Nu ştiu nimic despre asta.
Nu spun că ştii. Nu te acuz de crimă.
Însă, moartea aştepta acolo.
De ce nu l-ai trimis pe Mikey?
Şi asta întreb, este un sistem aleator?
De unde ştia asasinul pe cine urma să omoare?
Şi dacă vroia să omoare pe cineva anume,
a fost doar o întâmplare că te-ai răzgândit?
Deci?
Nu ştiu.
Ai văzut pe cineva afară? L-a urmărit cineva?
- Nu. - A existat vreun motiv?
A existat vreun motiv pentru care l-ai trimis pe Abdullah?
N-avusese nicio livrare astă seară.
Abdullah nu avusese nicio livrare.
- Şi ţi-a părut rău pentru el? - Da.
L-ai trimis acolo din bunătate?
Cine deţine locul ăsta?
Eu îl conduc.
Ştiu asta.
- S-a schimbat proprietarul. - Când?
Luna trecută. N-am vorbit niciodată cu el.
Sunt în Boca Raton. (Florida)
Bine. Deci e o pizzerie din sudul Londrei
deţinută de cineva din Boca Raton?
Da.
El este Mikey Gowans.
Da, ne-am cunoscut.
Mikey tocmai a realizat că putea fi el.
Mikey, va trebui să ne spui
de ce ar vrea cineva să te omoare.
Uitaţi, nu are nicio logică.
Eşti sigur de asta?
L-ai cunoscut pe Abdullah?
Nu foarte bine.
Ştii şi numele lui de familie?
Abia a început. Cred...
- Cred că era sirian sau aşa ceva. - Sirian?
Asta a spus.
Cum sunteţi plătiţi?
La livrare.
Cash?
- Da. - Contract de muncă?
Nu e genul de local să facă contract de muncă.
Ce-ai lucrat înainte?
Bodyguard. Într-un night-club.
Până am fost bătut.
Care night-club?
The Turbine.
Atunci nu mă surprinde că ai fost bătut.
Rakhee, îl duci pe D-l Gowans la secţie?
Eu mă duc la locul faptei.
Pot spune ceva?
Da, poţi spune ce vrei.
Sistemul e aşa cum e.
Faptul că nu-ţi place ţie nu-l va schimba.
Merge mai departe, indiferent ce simţi tu despre el.
Şi ce legătură are asta cu faptul că am întârziat la întâlnire?
Ştii ce,
eşti un tip de treabă, David,
dar eşti atât de prins între lucruri pe care nu le poţi rezolva,
încât nici nu mai ştii cine eşti.
Unde pleci? Rămâi.
Nu.
Nu pot rămâne aici.
Haide, dimineaţă te vei simţi mai bine.
Nu cred.
Bine, măcar să-ţi chem un taxi.
Pe Dumnezeu.
Uite, dacă te enervează Partidul Laburist,
- ce legătură are cu mine? - Te face plictisitor.
Nathan, da?
Înţelegi ceva din asta?
Nu înţeleg nimic. Sub nicio formă asasinul nu avea de unde să ştie
ce persoană va face livrarea.
Şi ce crezi că e? La întâmplare?
- Crezi aşa ceva? - Nu cred.
Atunci?
De ce ar omorî cineva pe unul care livrează pizza?
Păi, ai mâncat vreodată pizza de la ei?
- Amuzant. - Şi mai e ceva ciudat.
Ce?
Uite, ştii că am vorbit cu Karen Mars, femeia care a comandat pizza?
- Şi? - A vorbit despre bebeluşul ei.
A spus "că ea n-are nicio treabă."
Şi?
"Ea n-are nicio treabă", ce vrea să spună cu asta?
Ce-a vrut să spună?
Întrucât un băiat care livrează pizza,
tocmai a fost omorât în faţa casei ei,
ea, ca mamă, simte că bebeluşul ei n-a fost implicat.
Probabil la asta s-a referit.
"Ea n-are nicio treabă", e foarte ciudată exprimarea.
- Evening Standard. (ziar) - Da, ştim asta.
Am ajuns aici înaintea voastră.
- Felicitări. - Atunci pot trece dincolo de bandă?
De ce, pentru ca Evening Standard să ne contamineze scena?
- E o crimă musulmană, nu? - Nu, e o crimă.
Dar victima e musulmană?
Ok, înţeleg ce urmăreşte presa.
- Ce, acum citeşti minţi? - Nu, citesc ziare.
De ce nu l-au omorât la intrare?
De ce au aşteptat până a ieşit?
Zic şi eu, puteau să-l omoare cu 5 minute mai devreme.
Trebuie să faci un curs de comunicare.
De ce?
Aşa te vei descurca cu relaţiile publice.
Să scrie ce vor.
Crezi că are importanţă dacă eşti drăguţ cu ei?
Dar are dreptate cu ce spune. De ce să aştepte?
Înseamnă că avem un criminal cu răbdare.
Semiautomată. Două focuri duble.
Trase impecabil de la 20 m.
Ne gândim la un profesionist?
- Poate un jaf care a ieşit prost. - Jaf de ce?
Şoferii de pizza sunt cei mai jefuiţi
oameni din Londra, nu ştii asta?
- Poate droguri? - Tu să-mi spui.
A fost un martor pe stradă dar la mare distanţă.
Ea e?
Hanh Giang. Vezi ce afli de la ea.
Era drogată.
- De unde venea? - Zice că de la plimbare.
Am pus-o să-şi golească buzunarele.
- Asta e tot ce avea? - E destul.
Are şi o descriere?
Slab. Statură medie.
L-a văzut doar pentru o secundă, a spus că avea faţa mascată.
- Mascată de ce? - Zice că un costum de scafandru.
- Cat de drogată era? - Mai repede o glugă.
Ce a văzut ea era o glugă, care i-a întunecat faţa.
Uită-te la poarta asta.
Şanse bune ca ucigaşul nostru să fi plecat pe aici.
- Ceva amprente - Nu, nimic.
Cine e şeful aici?
Kip Glaspie.
Sunt noul criminalist şef din zonă.
Mă numesc Gupta. Oamenii îmi spun Fuzz.
Nu cred că scena asta te va mulţumi.
- Crezi? De ce nu? - Martorul a văzut ceva.
Se pare că făptaşul purta cauciuc.
Atunci un profesionist?
Nu contează. Fiecare contact lasă o urmă.
- Te pot întreba ceva? - Sigur.
N-ai fost sportivă? N-ai sărit cu prăjina, parcă?
Ba da. Am sărit o vreme.
N-a existat un incident celebru?
Da. A căzut urât.
Şi totuşi. Kip Glaspie. Impresionant.
Tu eşti Hanh Giang?
- Da. - De unde ai asta?
Am fost în club.
Ai vreun act?
- Nu cu mine, nu. - Ai vreunul acasă?
- Da. - Unde e acasă?
... Stockwell Park Road.
Ok.
Cineva te va duce acasă imediat, bine?
Din câte ne dăm seama, eşti singurul martor la crimă.
Când creierul îţi va funcţiona, încearcă să-ţi aminteşti.
Gândeşte-te dacă e ceva ce poate ai omis.
- Poţi face asta? - Da.
Ok.
Te aştept la secţie dimineaţă la prima oră.
Mulţumesc.
Telefonul lui Abdullah.
Spune-mi.
Am intrat în "locaţii frecvente".
şi mă gândesc că dacă asta e la servici, asta e acasă.
Să mergem.
"Dragă David...
"Cred că-mi este mai uşor să-ţi scriu în mod tradiţional,
"pentru că atunci când sunt cu tine se pare că nu reuşesc să spun ce vreau.
"Devin răutăcioasă, şi nu asta intenţionez.
"Ai avut atâtea relaţii eşuate, încât nu mai crezi
"că mai există cineva care să merite efortul.
"Dar crezi sau nu, eu cred.
"Şi de asta mă enervez.
"Pentru că dacă te-ai opri şi numai pentru 5 minute,
"există ceva ce eu văd şi nu tu...
"dar adevărul este că ai un suflet bun."
David!
Ce cauţi aici?
Păi, asta e circumscripţia mea, Rob.
- E singurul motiv? - Ce vrei să ştii?
Se spune că e o crimă rasială. Imigrant împuşcat pe stradă.
Aş vrea un citat dacă mi-l dai.
David Mars.
E totul în regulă? Ce s-a întâmplat?
Scuze. Nu trebuia să sun. M-am speriat, asta e tot.
Nu înţeleg.
Păi, nu mai povestesc iar. Eu am comandat pizza.
- Ai auzit împuşcăturile? - Normal că le-am auzit.
Cam ca pe vremuri.
Ai fost ultima persoană care a vorbit cu el?
Păi, aşa cred.
Nu înţeleg, nu pari supărată deloc.
Credeam că am o sticlă de vin.
Poate am băut-o.
Cămaşă nouă?
M-ai sunat să trec pe aici.
Îmi pare rău dacă a fost o povară! Sunt sigură că aveai treabă.
Nu-ţi face griji.
Prea ocupat pentru mama copilului tău.
- Karen, ştii că nu e corect. - Ştiu ce gândeşti...
am fost însurat cu ea doar 3 luni,
şi va trebui să am grijă de ea pentru tot restul vieţii?
- 4. 4 luni. - Bine, deci răspunsul e da.
Da, pentru tot restul vieţii. Obişnuieşte-te.
Ce-i asta?
Mi-a scris cineva o scrisoare.
Adică, cam cum se proceda în sec. XIX, genul ăla de scrisoare?
Politicienii nu au e-mail?
Păi, pari în formă bună. Ţinând cont de situaţia dată.
Ai suferit un şoc.
Păi, de aste te-am sunat, David.
Poţi rămâne aici? De dragul lui Elfie?
Nu te uita aşa la mine. Tu ai ales slujba asta.
- Ai fi putut alege orice. - Am fost profesoară.
- Am renunţat, ai uitat? - De ce?
Prea violent.
Acasă?
- Vrei să deschid eu? - Nu. O fac eu.
Suntem de la poliţie.
Îmi puteţi spune numele voastre?
Vreuna din voi vorbeşte engleza?
Am fost chemaţi pentru o problemă nu departe de aici.
Vreuna din voi îl cunoaşte pe Abdullah Asif?
Voi presupune că înţelegeţi puţin,
până aducem pe cineva să ne ajute.
Cum spuneam, am fost chemaţi pentru un incident în apropiere,
unde un bărbat a fost împuşcat în piept.
Credem că este Abdullah Asif.
Împărţiţi spaţiul cu el aşa că va trebui
să vedem documentele voastre,
orice aveţi, orice documente aveţi asupra voastră.
Nu contează ce sunt, ce limbă vorbesc.
Voi chema un translator
şi vom avea câteva întrebări.
Suntem aici să ajutăm.
Deocamdată, nu pot spune decât că-mi pare rău.
Aşa se termină, nu?
Scapi dintr-un război, îţi faci drum în Anglia
şi începi o viaţă nouă într-un garaj?
Asta putem oferi, nu crezi?
Bine, am mai văzut asta înainte.
Da, amândoi am mai văzut-o. Asta nu face să fie mai bine, nu?
Nicio părere?
Da, am una, sunt aici de 2 ore
şi lucrurile au scăpat deja de sub control.
Ce crezi?
La prima vedere, absolut nimic.
Amprente?
Am ştiut de când am venit. Îţi dai seama de fiecare dată.
E premeditare.
Uite... locul perfect să te ascunzi, întunericul perfect,
i-a dat vizibilitate perfectă peste drum, scăparea perfectă.
Vor să arate că a fost la întâmplare,
dar nu e nimic la întâmplare aici.
Mâine la prima oră.
Da. Mulţumesc.
Unde ai fost?
Am ieşit.
E 3 dimineaţă.
Ai fost cu altcineva?
Vreau să-mi spui.
Sincer. Aş... prefera să ştiu adevărul.
- N-am fost cu nimeni! - Atunci ce făceai?
N-am să-ţi spun dacă te înfurii.
Nu mă înfurii. Chiar dacă...
Uite, eşti liberă.
Poţi face ce vrei. Ştii că poţi.
Am vrut să mă droghez
Şi te-ai drogat?
Da. Vroiam puţin aer.
Puţin spaţiu.
Poţi fi atât de insistentă.
Linh, eşti cel mai bun lucru din viaţa mea.
S-a întâmplat ceva. Spune-mi ce s-a întâmplat.
- Am mers în club. - În ce club?
Cred că ştiu.
Şi când mergeam spre casă am început să mă simt ciudat.
Aşa că m-am aşezat pe trotuar...
nu ştiu cât am stat acolo.
Şi?
Cineva a fost împuşcat, peste drum.
Cineva care livra pizza.
Drace!
Şi a venit poliţia şi...
mi-a fost frică, m-am panicat şi...
- Ai vorbit cu ei? - Da.
Mi-au golit buzunarele.
Şi ce-au găsit?
Ketamină. Metamfetamină.
M-am speriat.
M-am panicat.
Dar nu le-am dat numele meu real.
- Ai inventat unul? - Da, şi o adresă.
De ce ai făcut aşa ceva?
Tu de crezi?
Dacă ştiu cine sunt, voi avea probleme.
M-am panicat.
Eram îngrozită.
Nu vreau să mă trimită acasă.
Vreau să trăiesc în Anglia.
Ştiu.
Toţi oamenii vor.
Dar, mai e ceva.
Ceva ce n-am îndrăznit să le spun, pentru că...
Pentru că eram ameţită.
Le-am spus că ucigaşul avea o glugă.
- Şi era adevărat? - Da.
Dar ce nu le-am spus este...
că parcă era o femeie.
Sunt îngrozite.
Îmi pare rău că întreb, dar de unde ştim că sunt surorile lui?
Nu au acte. Sunt fără documente.
De ce ar minţi?
Bine, de ce ar minţi despre aşa ceva?
Trebuie să aibă bani.
Au avut.
Abdullah Asif avea permis de conducere, îţi aminteşti?
Păi, cu siguranţă a plătit pentru el.
Refugiat sirian. Permis de conducere britanic. Nu e chiar ieftin.
Temporar.
- De cât timp sunt aici? - Nu vrea să spună.
Păi, va trebui să ne spună.
Nu ştie.
Sigur că ştie.
Gândeşte-te şi la ea. Fratele ei tocmai a fost omorât.
Nu ştie în cine să aibă încredere.
Uite, spune-i că înţelegem că suferă,
dar trebuie să înceteze cu prosteala şi să ne spună adevărul?
Sau cum se spune asta în arabă.
Câteva săptămâni.
Ai o slujbă?
Lucrează într-un hotel.
Unde?
Nu poate spune. E periculos pentru ea.
Ce, nu-i plătesc salariul minim?
Spune-i că există un motiv pentru care s-a întâmplat asta
şi că trebuie să aflăm acest motiv.
Dacă această femeie e cât de cât serioasă, trebuie să ne ajute. Trebuie.
Spune că se teme că se va termina mai prost.
Cum să se termine mai prost? Fratele ei a murit deja.
Treabă rezolvată.
Deci, a funcţionat? Doar femeile.
Au început să dea din ele, nu?
- Nu foarte. - Într-un mediu feminin?
Ce am aflat... se pare că au trăit în Aleppo.
Au lucrat într-un hotel turistic.
În Aleppo? Bine, asta e bine.
Sigur. Înainte să fie distrus.
Abdullah era la recepţie.
S-au temut pentru vieţile lor în Siria.
Războiul nu avea de gând să se sfârşească.
Assad e un dictator nemilos care ar prefera să-şi distrugă ţara
decât să cedeze puterea.
Asta e pararea lor, nu?
A lui Fatima. Mona nu vorbeşte.
- Nimic? - Nici măcar un cuvânt.
Sunt ceea ce politicienii noştri numesc căutători autentici de azil.
Trebuiau să plece sau mureau.
Deci ne-a spus ce vederi politice are,
dar de ce nu ne dă niciun nume,
cine a adus-o aici, cum şi-a găsit fratele slujba.
De ce nu?
- Pentru că sunt înspăimântate. - Ce, de noi?
Nu.
Mai repede despre faptul că unul din ei a fost omorât şi se întreabă cine urmează.
Nu se simt în siguranţă.
Ar trebui să te întorci cu ele la secţie.
- Vom avea nevoie de tine mai târziu. - Ok.
Ce vrei să faci acum?
Putem să recapitulăm puţin?
- Te rog. - Putem?
În mod normal, ca atunci când ai un cadavru şi când munceşti
să afli cine este şi cine ar vrea să-l omoare.
- Da? Aşa se face? - Dacă spui tu.
Aşa înţeleg eu.
Opreşte-mă dacă sunt prea rapidă pentru tine.
De data asta nu ştim pe cine vroiau să omoare.
Da, asta înţeleg şi eu.
Şi atunci de ce pare mai dificil decât este în general.
Aici e foarte bine.
Ai speech-ul pregătit pentru când vei fi superintendent.
Ai ceva de adăugat?
Nimic. Tu?
Da.
Nu e nimeni aici. Doar noi.
- De ce ar fi? - Pentru că sunt sirieni.
- Şi? - Sunt sirieni.
Întreb şi eu, unde e MI5? Unde sunt contrainformaţiile?
Unde sunt?
Da. Orice se apropie de acea zonă,
sunt ca muştele la rahat. De ce nu sunt aici?
Bănuiala mea este că sunt încă în pat.
Ok, se pare că am terminat cu tine.
Vrei să pleci?
Nu pot dormi aici?
Nu e hotel.
Sunt puţin zdruncinat, asta e tot.
Am apucat să-l cunosc puţin pe Abdullah.
Şi?
Era un flăcău de treabă, mi-a plăcut de el.
Şi?
Asta am vrut să spun.
Bine, ai spus-o.
Da, am spus-o.
Suntem privilegiaţi să avem liderul opoziţiei,
Deborah Clifford, chiar aici în studio.
Bună dimineaţa, Suki.
Evident eşti conştientă că sunt 7 legi privind imigranţii
în ultimii 8 ani,
şi 45,000 modificări aduse acestora începând cu 2010.
- Aşa este. - Şi...
Laburiştii au propus multe dintre aceste modificări.
Sprijinim controlul la frontiere şi mereu vom face acest lucru.
Am fost foarte clari despre asta.
Păi, fără discuţie, zilele astea,
se pare că încercaţi o abordare diferită.
Bine, uneori, în trecut, Laburiştii au lăsat impresia
că le pasă mai mult de nou veniţi decât de populaţia rezidentă.
Asta a fost o greşeală.
Regreţi asta?
Uite, Suki,
bunicii mei au fost imigranţi,
imigranţi care au făcut mult bine acestei ţări.
Dar vreau să cred deasemenea şi într-un control mai strict.
Asta pare să fie singura diferenţă faţă de Laburişti, însă,
printre multe alte lucruri...
arme nucleare, drepturile omului, închisori.
Joi, Partidul Laburist va avea un vot important,
în sprijinirea noilor măsuri de supraveghere propuse de Guvern
pe care mulţi cetăţeni le văd că pe o ameninţare la adresa libertăţii.
Asta e o exagerare, dacă nu te deranjează că spun asta.
Pentru Dumnezeu!
Bună, tati.
Bună, frumoaso.
Unde e mama ta? Se trezeşte?
- Nu merge la servici? - Şi-a pierdut slujba.
Ok. Cum şi-a pierdut-o? A fost dată afară?
Când s-a întâmplat asta?
Săptămâna trecută.
Vino, să-ţi pregătim ceva de mâncare.
Mama spune că tu conduci ţara.
Bine, nu e chiar aşa.
Sunt în ceea ce se numeşte Opoziţie.
Asta înseamnă că noi vociferăm la adresa celor care conduc ţara.
- Stau mereu cu mama. - Ştiu că stai.
E cam dificilă.
Bine, mama ta e o femeie dificilă,
asta e realitatea.
Cred că nu mă place.
Te iubeşte, măzăriche, amândoi te iubim. Vino aici.
Poftim.
Bine...
Ia spune-mi, cum e prin suburbii?
Punem datele cap la cap.
Cât va dura?
Adunăm informaţiile.
Dacă vezi ceva ce ne scapă nouă, strigă şi tu la noi.
Nu în faţa clădirii. Vreţi cafea?
- E decentă. - Nu, mulţumesc.
Aţi fost treji toată noaptea? Bine, ştiţi mecanismul.
Detenţia a fost externalizată,
este acum în mâinile colegilor privaţi.
Trebuia să-i raportez familia lui Asif ca fiind ilegală.
Tocmai începuseră să ne spună ce ştiu.
Da, păi, priveşte din punctul lor de vedere.
Nu prea are rost să intrăm în detalii despre cum au ajuns aici.
- De ce să rişte? - Am aflat deja asta.
Cea tânără nu vorbeşte deloc.
- Mă întreb dacă nu e însărcinată. - Crezi?
Păi, tu ţi-ai da seama.
Ai întrebat asta?
Tot ce ştim a trebuit să smulgem de la ei.
- Pur şi simplu nu vor să vorbească. - Chiar aşa?
Nu avem nicio pârghie.
Cum facem rost de una?
Am primit telefon dimineaţă de la Millbank (sediul MI5).
Da, chiar mă întrebam când urma asta.
Cagulă de cauciuc, asasin profesionist, azilant.
Este ţara lui MI5, nu?
Vor apărea fără îndoială să ne dea nişte sfaturi.
MI5 ne va lua pe toţi de sus,
să ne spună cât de inutili suntem.
Aşa merge treaba de regulă cu agenţiile de securitate.
Ştiu deja despre Abdullah Asif?
Dacă ştiu, nu ne spun.
Cu MI5, e numai sens unic.
Vor informaţia ta,
dar nu-ţi spun şi ce ştiu ei.
Da, am cunoscut oameni din ăştia.
Karen!
- Karen! - Ce e?
Ai spus că o duci pe Elfie la şcoală!
- O duc. - Ai întârziat.
Ce zi e?
Marţi. Ca să o duci la şcoală, trebuie să te trezeşti!
Unde e David?
A plecat. Acum va trebui să te trezeşti să ai grijă de Lucy.
La dracu!
Cine mă duce la şcoală?
Nu ştiu. Vezi-ţi de treaba ta.
Termină aici, îmbracă-te şi pune-te în mişcare.
Nu trebuie să fac chiar totul, nu?
- Se trezeşte mami? - Nu ştiu.
Ar fi bine să fie important.
Este important.
Am avut o noapte cruntă.
Şi eu.
Linh mai e cu tine?
De ce n-ar fi?
Episcopul vrea să scape de tine?
- El poa' să încerce - Nu e puţin gay?
Are un iubit cu o saună în Brixton,
dacă la asta te referi.
Dar diferenţa e că el nu recunoaşte, pe când eu da.
Poate ar trebui să ne întrebăm
dacă retorica vicioasă folosită împotriva
celor care vin aici legitim să caute azil
nu încurajează exact genul ăsta de violenţă.
Sunt mult prea mulţi oameni care cred
că discursurile rasiale nu au...
Ştii că lumea crede că eşti cam măgar?
Acum vom...
Faci ceva legat de asta?
Ce treabă ai cu mine?
Am o dilemă.
Linh a fost martor la crimă.
- Linh a fost? - Da. Singurul martor.
Presupun că a vorbit cu poliţia?
Sigur. Dar problema era că era drogată.
Şi au găsit droguri asupra ei.
Asta e ceva serios.
I-au cerut să meargă la secţie azi dimineaţă.
- Păi, sper că va merge. - E speriată.
Aseară le-a dat un nume fals.
Bine, a fost o prostie din partea ei.
Încerca să mă protejeze, David. Eu sunt în corzi aici.
În plus, ai face bine să vorbeşti personal cu ea.
Pentru că ai ajutat-o.
I-ai semnat aplicaţia pentru viza de student.
- Mi-a făcut plăcere. - Te respectă.
Jane, e ceva ce nu-mi spui.
Pentru că nu... nu ştiu cum să spun asta
Spune-o.
O iubesc pe fata asta şi nu vreau s-o pierd.
- Cristoase. - Te rog să nu foloseşti cuvântul ăsta.
Îmi place să înjur, urăsc blasfemia. Chiar o urăsc.
Dacă asta mă face ipocrită, asta e.
O iubeşti mai mult decât pe mine?
Tu ai fost un episod.
Ea e un capitol întreg.
Sau urma să fie.
- David. - Linh.
Jane mi-a spus că vrei să vorbim.
Da. Da.
Jane mi-a spus ce s-a întâmplat.
Nu ai de ales, trebuie să mergi la secţie.
Dacă nu te duci vei înrăutăţi lucrurile.
Da, ştiu.
Şi Jane spune că ai probe vitale.
Crezi că a fost o femeie.
Trebuie să le spui asta.
Mai e o problemă, David.
Spune-mi.
Bine, îţi aminteşti când i-ai semnat aplicaţia?
Să-i reînnoiască viza. Da, ştiu.
Mai eşti al acea facultate obscură?
- Câteodată. - Doar câteodată?
E o facultate, David,
şi e aprobată de Ministerul Educaţiei.
Bine, în acest caz, sună excelent.
Cum se numeşte, Politehnica Kennington?
Dar ce nu ţi-am spus, când te-am rugat să semnezi...
e că prima viză de student expirase deja.
- Ce? Stai puţin. - Nu cred că am menţionat asta.
- Spui că este aici ilegal? - E o zonă gri.
Jane, sunt parlamentar. Am semnat ceva.
- N-ai semnat în cunoştinţă de cauză. - Nu! Pentru că nu mi-aţi spus!
- Bine, îţi spunem acum. - Mulţumesc foarte mult!
La dracu! Jane!
Cum ai putut face aşa ceva!?
Uite, de asta e atât de dificil.
Vezi de ce nu vrea să vorbească cu poliţia?
Uită-te peste asta, vrei?
Vrei să pleci acasă?
- Îţi pot ţine locul o vreme. - Putin cam târziu pentru asta, nu?
Unde te duci?
M-am gândit să mai vorbesc puţin cu prietenele noastre.
Uitaţi, n-am niciun cuvânt de spus.
E posibil să fiţi reţinute.
După asta, puteţi fi trimise acasă.
Ar trebui să profitaţi de şansa de a vorbi,
acum, astăzi.
Mă interesează, de exemplu, despre transportul vostru,
prin Turcia din Siria,
o barcă spre Grecia,
un camion prin Europa, şi pe urmă tunelul.
Cât a durat tot?
Sub o lună.
Destul de repede.
Ăsta e pachetul confort?
Spune că asta e tot ce ştie.
Cazurile de crimă se pot împotmoli.
Împotmoli în birocraţie şi în cine mai ştie ce.
Asta e cert.
Oamenii scapă din vedere victimele.
Şi în acest caz, voi vă număraţi printre victime.
Ar trebui să deveniţi mai simpatice când aveţi această şansă.
Deci?
Mikey, nu te-am văzut în ultima vreme.
Nu.
Dar am vrut aşa vă avertizez, bine? Poliţia e cu ochii pe noi.
Bine, dar ai ce ne datorezi?
Nu încă.
De ce nu mergem în spate?
Nu vreau să merg în spate.
Haide.
- Vă rog. - Haide. Haide.
Trebuie să ies puţin, mamă.
Îţi las apă.
Consiliul o să înceapă în vreo oră.
Mamă.
Eşti o fată bună.
Da, aş vrea eu.
Tu mă ţii în viaţă!
Ne vedem mai târziu, bine?
Pa, iubito.
corvin.predoiu (subtitrări-noi.ro Team)