Nu-mi vine să cred că încă nu le-am spus.
N-a fost momentul potrivit niciodată.
Păi acum nu prea mai avem timp.
- Sunteți pe fir cu Schmidt și Cece. - Și cu Ruth!
Și voi cu Jess și cu Nick. Îi bag acum și pe
Winston, Aly și pe Dan Bill.
Chiar o să-l strigăm Dan Bill?
Parc-ar fi un oraș ciudat din Connecticut.
E copilul lor. Greșeala lor, okay?
Draguță muzica.
Da, sunt pe pozitiv...
- Alo? - Suntem Jess și Nick.
Suntem în conferință cu Schmidt, Cece și Ruth.
Cece, Schmidt și Ruth sunteți în conferință cu Jess, Nick,
Winston, Aly și Dan Bill.
- Bună, Jess, Nick, Dan Bill... - Bună, Winston, Dan Bill...
- Winston și Aly. - Jess și Nick.
Cine sunt ăștia?
Bună, Schmidt, Cece, Ruth, Jess și Nick.
Să știți că eu n-am putere
să zic ce am de zis decât o dată.
Deci...
Oh, Doamne, cum să-mi găsesc cuvintele?
Okay, hai mai repede, că am telefonul la 4%,
Ruth și-a făcut curea din încărcătorul meu.
Schmidt, pune-ți telefonul pe modul low battery.
E mai bine pentru baterie.
Și cum fac asta? Zi-mi tu cum.
- Intră la Utilities. - Nu, nu, la Settings. Intră la Settings.
Okay, gata, sunt în Settings.
- Haideți... - Oh, fir-ar. Acum sunt la 3%.
Am ceva important să vă spun!
Și-apoi deschide Control Center.
- Battery. Selectează Battery. - Gata!
- Oh, nu, am găsit. - Jess are să vă spună ceva important
așa că liniște toată lumea!
Jess, ai cuvântul.
Nu pot să vă spun la telefon.
Haideți aici până nu e prea târziu.
Ba poate să vă spună. Haide.
- Pa. - Ce pierdere de...
Bravo.
- Ce e? - O să divorțați?
Bine c-a durat măcar o lună.
Ce? Nu! Jess, spune-le.
Nu-mi place să fiu cea care să aducă vești proaste dar...
Jess, ne spui odată? Mă sperii.
Este ceva...
care ne va schimba viața.
Pregătiți-vă.
Nick și cu mine...
ne mutăm din apartament.
- Asta-i tot? - Okay.
Pentru asta ne-ați chemat aici?
De ce gândești mereu ca un personaj
din Clubul Baby-Sitter-elor?
Okay, okay, acum gândiți-vă la ce v-am spus.
Probabil că vă întrebați de ce ne-am muta
- de aici. - Da, ar fi trebuit să vă mutați
încă de când s-a prăbușit liftul în subsol
- și l-a ucis pe poștaș. - Am primit ordin de evacuare.
Ne evacuează în 24 de ore.
O companie tâmpită, Engram Pattersky Management Group
a cumpărat toată clădirea.
Așa că ne dau un șut în... "popo-ponețuri."
Vroiai să zici "poponețe"?
"Poponețuri."
- "Poponeți"? - "Poponețe."
Din fericire, Nick și cu mine am găsit un apartament cu 2 dormitoare
și cu un spațiu pentru citit. Dar nu contează.
Ideea e că mâine trebuie să ne mutăm
și știam cât de mult țineți la apartamentul ăsta...
așa că orice aveți în minte și orice simțiți...
acum e momentul să vă exprimați.
Deci cine vrea să înceapă...
Okay, nu cred că m-ați auzit.
Așa c-o să repet.
Nick și cu mine...
Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version Synced & corrected by kinglouisxx <font color=
...ne mutăm din apartament.
Okay, dacă până mâine trebuie să vă mutați
de ce n-ați împachetat nimic?
Mai lasă-ne cu asta! Am început deja...
Avem aici 4 cutii.
S-a terminat scotch-ul, așa că am folosit lipici.
Să vedem dacă ține.
Super. Hai că eu trebuie să plec.
Să-mi spuneți când faceți petrecerea de casă nouă
să v-aduc niște suculente.
Nouă nu ne-ai adus suculente. Ne plac mult suculentele.
M-ai prins. Nu știu ce sunt suculentele.
Am zis doar așa, ca să pot pleca.
Dar eu chiar trebuie
să plec. E rândul meu să-i dau sân bebelușului.
- Cum să-i dea... - E o-ntreagă chestie.
E clar că sunteți în faza de negare.
Chiar atât de supărați sunteți că schimbați subiectul
vorbind despre suculente și bebeluși nou-născuți.
Am lăsat-o pe Ruth cu fiul vitreg al vecinului nostru, Yonk,
așa că noi trebuie să plecăm.
Da, să știi că nu suntem în faza de negare, okay?
Doar că nu mai avem ce să mai facem în apartamentul ăsta.
Suntem gata să ne spunem adio.
Corect. Corect. Da.
Da, Cece, ai dreptate. Ai mare dreptate. Toți...
aveți mare dreptate...
Sau dimpotrivă?!
Nu pleacă nimeni până nu sărbătorim!
Da? Așa că sunați-vă baby sitterii, sunați-vă copiii,
rezolvați-că treburile.
Eu o să deschid o sticlă de vin. Roze e bun?
Păi atunci să-l sun pe Yonk și să-i zic să se simtă ca acasă.
Parcă-l și aud pe Yonk.
"Dle. Schmidt, mi s-a făcut sete.
Și-am băut tot sucul de cocos."
Al naibii Yonk.
Okay, de ce ne ascundem în birou?
Fiindcă... eu îmi iubesc soția.
Știți prea bine c-o iubesc. Dar e clar că are niște sentimente
odată cu plecarea noastră din apartament. E ca și cum...
Ca și cum n-ar reuși să muște dintr-un sendviș
știți ce zic?
Dacă vreți să plecați, și știu că vreți,
atunci trebuie să râdeți când vă zice ea să râdeți,
trebuie să plângeți când vă zice ea să plângeți,
și între astea, facem și bagajele.
Mi-e dor de zilele în care puteam să vin oricând
și să iau o valiză cu ceva...
Am închiriat camionul pentru mutat doar pe 24 de ore.
Dacă depășesc cu un minut,
nenorociții ăia mă taxează pentru toată ziua.
Și dacă iei încă o zi, mai bine iei încă o săptămână.
Și dacă-l iei încă o săptămână, mai bine cumperi camionul,
că e clar că de-acum trăiești în el! Trăiești într-un...
Ideea e că trebuie să ne apucăm imediat de împachetat.
Îmi place împachetatul.
N-o să vă vină să credeți ce bine mă pricep
să bag multe chestii în spații foarte mici.
Sunt ca cutiile alea japoneze.
- Ce-i în cutia aia? - Ce?
În aia pe care scrie "chestii oribile," frate?
Chiloții Jessicăi.
Ții chiloții lui Jessîntr-o cutie?
Chiar dacă sunt încântat
că ai o cutie...
pe care scrie "chestii oribile"...
cu chiloții nevesti-tii,
am totuși impresia că mă minți.
Alo! Alo!
Aaaaa-loooo!
Țineți minte, dacă vreți să plecați de aici, faceți ce vă zice.
Priviți!
Obiecte din trecut care să vă amintească...
Oh, Doamne, încă se mai învârte scaunul. Oh, Doamne.
Ia uite, sunt într-un carusel.
Sunt într-un carusel, care nu se mai oprește.
Auziți, auziți, auziți...
Dacă ne împrăștiem acum, unul din noi va putea pleca
și să aducă ajutoare și pentru ceilalți.
Savurați amintirile.
Fie ca aceste obiecte să fie ca un milkshake
plin cu amintiri și emoție...
- Jur că aruncasem toate astea. - Nu-mi vine să cred
- că ai păstrat toate astea. Ce tare. - Ne bucurăm să le avem.
- Suntem foarte bucuroși. Mulțumim. - Da.
Știam eu că trebuie să vă luați la revedere.
Incredibil cât de ușor e
să faci ceea ce trebuie, când n-ai altă variantă?
Absolut...
Uite asta.
Bomboniera noastră.
Ăla e ghipsul de când mi-am rupt penisul.
Taci!
Majoritatea oamenilor n-ar vrea să-și aducă aminte
de unul din cele mai dureroase momente din viața lor dar
Jess, îți mulțumesc, fiindcă eu vreau.
- Mulțumesc. - Oh, Schmidt, ia tu ăsta.
O să-l vrei.
E penisul tău. L-ai câștigat.
- Pune-l în geantă. - Poftim?
- Du-te și bagă-l în geantă. - Nu-l bag în geantă.
- Te rog, Cece, bagă-l în geantă. - Nu vreau să-l bag...
- Îl lăsăm aici. - Îl punem aici.
Mai țineți minte asta?
Parcă suntem noi!
- Noi mereu pozăm așa. - Putem să discutăm de culoarea pielii?
Oh, Nick, asta e chiar specială.
E bățul pe care l-am folosit
să repar scurgerea de la chiuvetă.
Oare noi l-am găsit
sau el ne-a găsit pe noi?
Țin minte ziua când l-am găsit. Mi-am zis:
"Ia uite, un băț."
Apoi l-am adus acasă
și s-a potrivit perfect la chiuvetă.
Și cumva...
mi-a astupat și golul din inimă.
- Ți-a astupat golul din inimă? - Deci, îți mulțumesc, bățule.
- Okay. - Am o lacrimă.
- Asta spune tot. - Da.
Jess, n-o să uit niciodată
seara asta în care ne-ai chemat
pe toți ca să ne-arăți niște gunoaie vechi.
- Ar trebui să vă lăsăm să împachetați. - Okay.
- Mulțumesc. - Mulțumesc mu...
Nu!
Nu pleacă nimeni nicăieri.
Trebuie să facem chestii
pe care nu le-am mai făcut în apartament.
Cum ar fi?
Nu-mi vine să cred că n-am stat niciodată
toți pe balcon.
Știi cui îi plăceau balcoanele? Lui Hitler.
Hai înăuntru. Să mai facem altele.
Nu pot să cred că n-ai curățat niciodată cuptorul, Cece.
Cred că dacă dăm cu ăsta,
și închidem, și dăm la maxim...
am auzit că merge și așa.
Da. Ce să mai facem?
Am putea să ne ajutați să împachetăm,
n-am mai făcut asta împreună.
Glumesc. Era o glumă pentru cei sentimentali.
- E o glumă sentimentală. - Știu eu ceva.
E ceva tare.
Nu ne-am uitat niciodată după colț,
pe hol, după baie. Ce-o fi acolo?
Doamne, ce-i acolo?
- Ce-i acolo? - Da.
- Tu în ce echipă ești? - Eu joc pentru mine.
E doar un zid.
E rândul meu. Eu și Cece avem nevoie la pisoare.
Vino cu mine.
Oh, n-n-nu, nu, nu, nu, nu.
Tocmai ai deschis cutia Panterei.
N-avem timp de asta acum.
Loțiune mentolată?
E pentru picioare.
Îmi place.
Știam eu!
- Am nimerit-o. - Super cadou.
O să-ți iau un cadou în fiecare an.
Și-o să fim cei mai buni prieteni.
Abia ne-am cunoscut, de vreo săptămână...
Scrie "mentolată",
dar nu e comestibilă.
Nu m-aș fi gândit să o mămânc...
Nicholas, ți-am făcut cadou loțiunea aia mentolată
- în fiecare an de când ne știm. - Știu.
Vroiam să ai și tu picioarele catifelate,
- și tu... m-ai mințit. - Și ce vroiai să fac?
Abia te cunoscusem, când mi-ai dat-o.
Și anul următor, mi-ai făcut același cadou.
A trebuit să continui cu minciuna. Și-acum am o grămadă de sticle
dintr-o loțiune cu care habar n-am ce să fac.
Nu știi ce să "faci" cu o loțiune de picioare?
Dacă mă dau cu ea pe picioare...
și e prea grasă și nu se mai usucă?
Totul a fost o minciună? Toată relația noastră...?
Nu e o relație, e prietenie.
Nu minimaliza ce e între noi spunându-i doar prietenie.
- Nu, te rog. - Oh, în Chicago nu ne iubim.
Suntem doar prieteni.
Te rog, treci peste asta, ajută-mă să împachetez.
Sigur. De ani de zile mă minți,
dar hai să ignorăm asta ca să te ajut să împachetezi,
în timp ce îi facem pe plac soției tale
- prefăcându-ne că ne pasă. - Ce?
Voi doar îmi făceați pe plac?
Nick, le-ai zis tuturor să se prefacă?
Jess, nu e vorba de asta. E vorba de camion.
Nu vroiam să depășim cele 24 de ore,
pentru că atunci va trebui să plătesc pentru încă o zi.
Jess.
Stai, Jess. Îmi pare rău.
Și voi ați făcut la fel?
Credeam că v-am făcut să simțiți ceva...
Eu sunt singura care e în faza de negare?
Scumpa noastră fraieră cu ochii mari...
Cred că noi restul
suntem împăcați cu situația.
Nu, am înțeles.
Nu m-am supărat. Doar că...
Sunt mulți care stau în apartamente...
Acum aveți viețile voastre, și copii.
Aici e doar un apartament.
Dar pentru mine, ăsta e apartamentul unde v-am cunoscut pe fiecare.
Și ăsta...
...e cel mai bun lucru...
care mi s-a-ntâmplat vreodată...
Sunteți liberi acum.
Oricum nu merge încuietoarea.
Lasă-le jos.
Nu plecăm nicăieri.
Da, stăm aici și ne luăm la revedere toată ziua.
Toată ziua.
- Toată ziua! - Ce?
- Nu așa. - Nu așa se zice.
Ceva de genul toată ziua.
- Toată... - Toată ziua!
Fac cinste cu a doua zi
- de închiriat camionul. - Așa.
- E un pas important. - Mulțumesc.
Dar nu plătesc și asigurarea. Nu vreau. Refuz.
- E hoție curată. E furt. - Gata, gata, frate.
♪ Cine e fata? ♪
♪ E nemernica voastră preferată, Jess ♪
♪ Atenție la genitale ♪
♪ Că am foc în privire ♪
Nu trebuie să fiți surprinși.
Doar știți cu cine avem de-a face.
Ce amintiri avem aici.
Chiar aici,
chiar aici unde stau, e fix locul
în care mi-am dat seama: ar trebui să mănânc mai puțină sare.
Ar trebui să mănânc mai puțină sare.
Superb, frate. Să fii sănătos.
- Ce amintiri... - Oh, Doamne.
Ăsta e locul în care, în cel mai ciudat moment din viața mea,
am fost super-atrasă de Winston.
- Nu. - Tuturor ni s-a-ntâmplat.
Din cauza corpului meu de înotător.
Da, azi sunt cu bicicleta.
Tre' să-mi bag pulpițele în niște pijămăluțe
fiindcă sunt obosite.
Da.
Da. Ce bine e.
Nu? Ai auzit? Da.
Nu!
Dar mi-a trecut foarte repede.
Mi-am rupt anusul.
Chiar aici stăteam când v-am făcut cunoștință
cu vocea mea super haioasă de bebeluș.
Ia uite cine s-a trezit.
Sunt bebeluș.
Sunt bebeluș
și vreau lăptic. Vreau papa.
- Ce faci? - Nu mai face așa.
Bebelușii oricum nu vorbesc. E greșit fundamental.
Și acolo te-am cunoscut pe tine.
Țin minte c-ai zis
că e în top 5 între cele cu care te-ai culcat.
Mai ții minte cum făceai clasamente?
- Gura. - E doar o loțiune de picioare.
Și acolo e locul unde Cece și cu mine
ne-am combinat prima dată.
Ce? Nu le povesti.
Cred că e timpul
să spunem tot.
- ♪ Ain't nobody ♪ - ♪ Nobody ♪
- ♪ Loves me better ♪ - ♪ Loves me better ♪
♪ Makes me happy ♪
- ♪ Makes me feel this way ♪ - ♪ Nobody ♪
- ♪ Ain't nobody ♪ - ♪ Ain't nobody
Stai, stai, stai.
Asta e o farfurie colorată cu maro ca să nu se vadă gaura?
- Da. - Exact asta e.
- Da, da. Ce? - Cece?
Dacă n-ai fi avut pantofii ăia,
și dacă eu nu mi-aș fi luat super CD-ul ăla cu Chaka Khan...
- Era super tare. - N-ai fi devenit iubita mea.
- Scumpi. - Scumpi. Nu.
- Scumpi. - Scumpi. Oprește-te.
Scumpi. Scumpi.
Nu. Nu fac asta. Nu plâng.
N-are sens. N-a zis nimeni nimic cum că nu e voie să plângi.
- Nu de asta... - Nu, nu plângem.
Stați. Unde e Nick?
Se vede treaba, că lui nu-i plac genul ăsta de sentimente.
N-are pic de suflet în grămada aia de grăsime
ce-o are pe post de corp...
- Nu-i pasă lui de locuri. - Sunt aici!
Crezi că io n-am locurile mele? Am și io locurile mele.
"Eu." Eu n-am...
Scuze. Continuă...
În locul ăsta eu și prietenul meu cel mai bun Schmidt
am adus o canapea.
Aia a fost în sufragerie, Nick.
Știu, dar n-am vrut să mă mai ridic.
O ții? O ții?
O țin. Pot, merge, merge.
Merge.
Houston, avem un "merge."
Stăm cam aproape unul de altul,
- nu crezi? - Scuze.
Mersi.
O să se-ntâmple multe chestii mișto în apartamentul ăsta, nu?
Sunt sigur.
Ce crezi c-o să se îmtâmple...
în viitorul apropiat?
Nu știu. O să cunosc o fată drăguță.
Ea o să vrea un copil cu mine.
Cum o s-arate?
Sexy.
Continuă. Aberează-te.
O s-apară într-o zi,
pur și simplu...
- Știi ce zic? Pur și... - Da.
cu un fes în cap și în hanorac...
Știi ce zic?
Într-un hanorac roșu-portocaliu.
Mă rog, eu vroiam să-ți zic...
...că-ți mulțumesc.
Gata.
E cremă. Nu-ți face nimic.
Da. Să intre-n piele.
E cremoasă e...
Asta îți spuneam.
E chiar mișto.
Chiar se simte mișto.
Acum trebuie să o zic, chiar îmi place.
Mulțumesc.
Ar trebui să facă loțiune de picioare și pentru mâini.
Loțiune de picioare pentru mâini.
Sau... Loțiune de mâini pentru picioare.
Nu știu exact.
Ar trebui să-ți dai pe coate.
Ar trebui să-ți dai pe orice parte a corpului care e uscată.
E foarte cremoasă.
Pentru prima dată-n viața mea,
mi-am dat seama că picioarele mele pot fi mai mult decât niște arme.
Te iubesc, frate.
Da...
Păi, da, frate. Eu...
Crezi c-o să zică și el?
Nu-l stresați.
Nu, ce? Nu mă stresează.
- Vreau s-o spun. - Nu e obligatoriu.
Nu e obligatoriu. Dar vreau eu.
- Până acum n-ai reușit. - Te iubesc, frate.
Da!
- Bravo, Nick! - Faci mișto de mine?
- Te iubesc, frate. Ești fratele meu. - Da!
Ce cremoase îmi sunt picioarele...
Ai avut dreptate. Asta înseamnă
picioare fine, frate.
Mă simt foarte bine.
Sunt gata să spun adio apartamentului 4D.
Nu, încă nu.
Am făcut tot ce era de făcut.
Mai e un lucru.
JFK!
FDR!
- Așteptați-mă. Am exagerat cu crema. - Okay, pentru ultima dată,
jocul se cheamă Americanul Adevărat.
- Știm regulile. - Știm o regulă.
Podeaua e lavă!
Acum schimbăm puțin regulile.
Jocul e Americanul Adevărat: Împachetatul.
Dacă atingi ceva, trebuie să-l împachetezi.
Prima!
54-40 sau zbori!
Așa!
Dispare clasa de mijloc!
Mama, unde e tati?
E la Casa Albă!
Știu un bordel bun undeva pe stânga!
Westward Târf.
Venim să vă luăm aurul.
Suntem aproape în Utah, Unchiule Frate.
Îmi place cum arată boul ăla.
- Am reușit. - Manifest destiny (Destin evident).
Da!
Trebuie să bei înc-o bere fără alcool.
Dă-i! Dă-i! Dă-i! Dă-i!
Dă-i, dă-i. Ruth, nu mai e prohibiție.
Așa. Ești gata, Moise?
Bea, Moses. Bea, Moses. Haide!
Ce nu-nțelegi?
Toți ardeți în lava acum.
Goana după teren din Oklahoma!
Primul venit, primul servit!
Haide!
Sunteți gata?
Da.
- Să mergem. - Să mergem.
Nu e prima dată când sunt evacuat.
- Nu va fi nici ultima. - Doi, unu.
V-am făcut-o!
A fost o farsă!
Ce?
Nu m-am prins.
Camionul e gluma?
Ai plătit tu taxa de închiriere?
Winston, ești foarte drăguț.
Nu trebuie să vă mutați.
Ba da, trebuie să ne mutăm, idiotule.
- Am fost evacuați. - Ce tot spune?
Habar n-am.
Engram Pattersky.
Dacă amesteci literele,
ce iese?
"My greatest prank/Cea mai tare farsă."
Cea mai tare farsă!
- Nu. - Faci mișto de mine?
Deci tu ești Engram Pattersky?
Winston, erai și tu în apartament
când am primit hârtiile pe sub ușă.
M-a ajutat cineva.
Mulțumesc pentru invitația la nuntă.
Eu lucrez la spitalul ăla.
Unu, doi , trei,
bagă.
Winston a avut dreptate.
Era nevoie de 2 oameni.
Normal.
Dar am verificat. Toată lumea va fi evacuată.
Se va face un spațiu nerezidențial.
Cum ai verificat?
Sper că ai vorbit cu cineva important.
Scuze, Jess. N-am ce să fac
cu legile astea. Am mâinile legate.
Hai, scrie cecul.
Mai pune un zero.
Da, okay.
Ce?!
Nu trebuie să ne mutăm?
Nici vorbă!
Nu trebuie să vă mutați.
Când ai avut timp
să faci asta? Că ai un copil.
Păi am 2 copii:
pe Dan Bill și farsa asta.
Ai făcut o mare prostie.
Ce față ai...
Uite așa ai fața.
"Ce?"
Ce fraieri sunteți.
Și tu, Nick.
Tu așa ești, Nick.
Okay, gata.
Toată lumea-n camion.
Să mergem. Noi plecăm.
Oricum trebuia să se întâmple.
Impresionant, frate.
- Foarte bună. - Șase luni mi-a luat
să fac siteul Engram Pattersky.
Iar voi nici n-ați venit la birou.
Ce mai faceți?
A fost prea slabă farsa?
Că știți că am fost vinovat de asta în trecut.
Prea serioasă, frate. Prea exagerată.
Nu știu ce să zic.
- Cred că a fost exact cum trebuie. - Prea exagerată.
- Sigur prea exagerată. - Mult prea exagerată.
Ridicolă.
Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version Synced & corrected by kinglouisxx <font color=