- Hei, uite cine e aici. - Hei, tată.
Nu mă pupi de rămas bun?
Se pare că nu.
Vezi cât de obraznic e cu mine?
E dezastru. O să vorbesc cu el.
- Mi-aş dori să faci asta deoarece... stai, Alan! - Scuze.
Alan, m-ai vorbit de rău?
- Să te vorbesc de rău? Cui? - Lui Jake.
Vai, lui Jake. Nu.
- De ce? - Atitudinea lui faţă de mine e nepotrivită.
Mă întreb de unde învaţă toate astea.
Te asigur, eu te vorbesc doar de bine în faţa fiului nostru.
Dar fratelui tău?
Cu Charlie sunt foarte sincer.
Nu asta am vrut să spun.
Ştiu.
Hei, Judith.
Ai spus lucruri dăunătoare despre mine lui Jake?
Nu, de ce? Ai fi vrut să spun?
Nu îi înţeleg comportamentul.
Mă ignoră, mă evită, se comporta de parcă eu aş fi inamicul.
Dar înţelegi de ce fac asta, nu?
Da!
Nu ştiu ce să zic. Nu învaţă de la noi.
- Categoric nu. - Mama ta e devină.
- Vorbeşte tu cu ea. - Nu, eu am vorbit ultima dată.
- Să alegem. - Odds.
Unu, doi, trei, trage.
- Odds. Tu vorbeşti cu ea. - Nu.
- Hei, dar ai spus că tu... - Am minţit.
Lasă un mesaj după bip. Bip!
Mi-aş dori să existe o cale mai uşoară de a trata cu mama.
- Poftim? - Poftim?
Mama e aici.
Charlie, m-ai auzit?
Da, prefer să trăiesc în dezminţire.
Haide.
Am vorbit despre asta. Trebuie să oferim un exemplu.
Bine, spune-i că o iubesc şi ca... eu nu vreau să îi transmit răceala.
Asta nu va ajuta.
Ei bine, trebuie să o spui în faţa lui Jake.
Nu. Aici este planul.
Atunci nu te mai prefÄƒ cÄƒ amÃ¢ndoi o dispreÅ£uim...
...nu te mai lega de ea şi începe să te porţi ca şi cum am iubi-o şi respacta-o.
- Toate deodată? - Haide.
Unchiul tău Charlie crede că nu-l văd...
...dar bunica vede totul.
Mama, nu ne aşteptam să te vedem azi.
A trebuit să vin neanunţata pentru ca atunci când sun prima dată...
...nu mai e nimeni acasă când ajung aici.
Presupun că se întâmpla aşa deoarece fii mei laşi vor să mă evite.
Ea distruge planul.
Ei bine, cel mai important e că suntem toţi aici şi ne bucurăm că te vedem.
- Nu-i aşa, Charlie? - Nu fericiţi este cuvântul potrivit.
- Deci, ce mai e nou, mama? - Ei bine, dacă chiar îţi pasă...
- Ne pasă, ne pasă. - Ne pasă.
...de la...
- Sunt aşa mândru de tine. - E minunat.
Şi eu, mama.
E cea mai mare onoare pe care comunitatea imobiliara o oferă.
- Sunt aşa mândru de tine. - E minunat.
Şi eu, mama.
Am vrut să vorbesc cu tine de prezentarea ceremoniei.
Vom fi acolo. Spune-ne unde şi când.
Ei bine, duminica viitoare, ora 5:00. Şi am sperat că o vom putea ţine aici.
- Aici? - De ce aici?
- Vreau să spun că te iubim şi te respectăm... - Dar de ce aici?
Asta nu e o casă potrivită bună pentru petreceri.
- Da, e aşa mare şi aproape de ocean. - Da.
Haide acum. Nici eu nu pot să dau o petrecere pentru mine.
Aşa toată lumea o să vadă cât de mult mă iubesc şi respecta fii mei.
Oricum, aici e lista cu invitaţi şi un meniu deasemenea.
Nimic tare. Cocktailuri, bufet.
Întrebări?
- Nu. - Bine.
Bine.
Va pup pe toţi.
- Şi noi te iubim, mamă. - La revedere, bunico.
Rude, nu?
Nu poţi sta cu ele, nu le poţi preda pentru recompensă.
Scuză-mă, Bertă, dar se întâmplă să o iubim pe mama foarte mult.
- Nu-i aşa, Charlie? - Aşa e.
Jake, uite. Un pelican pe duşumea.
Ce tare.
Eşti bucuros?
Acum trebuie să dăm o petrecere pentru nebună de maică ta.
- E şi mama ta. - De unde ştii?
- Poate sunt adoptat. - Ai vrea tu.
Da. Acum, ce e cu petrecerea asta stupidă?
Aici. Poate asta te ajuta.
"Trucurile lui Daisy despre pescuit"?
Întoarce.
"Serviciile de lux ale lui Daisy."
Ea e sora mea. Soţul ei a plecat. Încerc să o reabilitez.
Ea are o firmă de catering şi un magazin de momeli pentru pescuit?
Nu în acelaşi timp.
Nu e nici un pelican.
Hei, tu eşti Charlie?
Poate.
- Cine întreabă? - Eu sunt Daisy, directoarea.
Tu eşti sora Bertei?
Aceaşi mama. Tata e puţin nesigur.
Bertă a spus că dacă vreau o gură de bourbon, trebuie să te întreb pe tine.
- Da, sigur. Serveşte-te. - Mulţumesc.
De-obicei nu beau până după masă, dar acum trec printr-un moment greu.
Ei bine, pentru asta se face bourbonul.
Soţul meu m-a lăsat pentru altă femeie. Ştii cum am aflat?
- Ca să fiu sinceră... - Calmează-te. E retoric.
Îmi făceau cu mâna în timp ce-mi duceau acasă afară din parc.
- Asta e trist. - Da.
Am avut aia de 11 ani.
Larry a fost cu mine de patru.
Şase luni din anii ăia au fost arest la domiciliu, deci nu îl poţi lăuda.
Ştii, încă nu m-am uşurat.
Lasă-mă să-ţi spun ceva.
Larry era un nimeni când eu l-am cunoscut.
Lucra la o măcelărie în Fontana...
...înainte de a fi concediat pentru că s-a purtat urât cu vacile.
Poftim?
Legile evreieşti spun că animalele trebuie tratate cu grijă...
...înainte de a fi omorâte.
Larry le tachina.
"Hei, hamburger, ghici ce ţi se va întâmpla."
Oricum, l-am luat pentru că mi-a fost milă de el, neangajat.
I-am făcut extensii la par, lentile de contact, dinţii.
Nemernicul m-am parăsit pentru micuţa manichiurista coreană...
...care trage pe nas acetona între programări.
Ei bine, dacă îi dai unui tip par şi dinţi, el e sortit să se ataşeze cu gunoaie.
Nu neapărat, ea arata destul de bine.
Ea era dată cu spray bronzant şi avea implanturi cu Botox.
Nu puteai spune dacă are 20 sau 60 de ani.
- Daisy! - Aici!
Ce naiba faci?
Stai calm. Nu e ceea ce crezi. Bem ceva doar.
Bună idee.
Ascultă-mă. Dacă ne-am luat slujba asta...
...nu înseamnă că eu fac de mâncare singura.
Vin imediat şi eu jos.
Şi nu te purta de parcă mi-ai face o mare favoare.
Vai, scuză-mă că am încercat să-mi ajut săraca, fără casă, sora.
Nu sunt fără casă. Am o casă. Doar că nu ştiu unde e parcată.
Nu ar fi stricată dacă mi-ai fi plătit partea pentru proprietatea mamei.
Ce proprietate? Era o cutie pentru pantofi...
...plină de bilete loto folosite şi insulina.
E prima dată când aud de insulina.
Scuză-mă, dar nu ar trebui să fim, ştii tu...
...să gătim ceva pentru petrecerea mamei?
Rezistă, Charlie.
Ştii, sunt sătulă de faptul că tu insinuezi că eu am furat lucrurile lăsate de mama.
Nu ţi le-a lăsat ţie. Doar ca tu ai fost prima după ce ea a murit.
Vai, dar tu unde ai fost? La ceva centru spiritual în Oregon?
Am învăţat de la maestrul meu cum să-mi canalizez spiritul.
Vai, lasă-mă. Tu urmăreai un preot caterisit prin pădure.
Ce zici de ciuperci îndesate? Toată lumea le iubeşte.
Ştii, asta e problema în toată viaţa ta.
Pleci după nişte rataţi, ai grijă de ei, îi repari...
...şi apoi sari pe prima manichiurista din oraş.
Eşti geloasă pentru că eu am pe cineva în viaţa mea.
Da? Ştii ce ai tu acum? Nimic.
Niciun soţ, nimeni să-ţi facă unghiile şi blocuri unde a fost casa ta.
Jur pe Dumnezeu. Încă un cuvânt şi o să te bat de nu te vezi!
- Bine, bine, nu exista motiv... - Nimic!
- Aşa! - Stai, stai, nu!
Nu, stai! Bertă! Bertă!
Bertă!
Dă-mi făcăleţul.
Ai un loc special unde ai vrea să dau cu el?
Nu ştiu ce mai vrei de la mine. Te-am luat cu mine.
Ghunter e în garaj, deci tu poţi dormi pe canapea.
Îl răsfeţi pe câine. Oricum, stau la motel în seara asta.
Bună idee. Poate o să-ţi întâlneşti noul soţ acolo.
- Pot să iau una din asta? - Nu.
Încerc doar să fiu o soră bună.
Nu, de fapt încerci să mă faci să mă simt ca un rahat.
Asta faci tot timpul.
- Deci pot mânca asta? - Nu.
- Lasă-l să ia una. - Nu îl cunoşti.
Niciodată nu se opreşte la una. Mănâncă ca un refugiat.
- Mănâncă. - Las-o.
Hei, cum merge?
Nu prea bine.
Frumoasă mişcare, Tinkerbell.
- Taci din gură şi ajută-mă să ridic asta. - Ridic-o tu.
Eu plec afara să meditez.
- Ce se petrece? - Îţi spun eu ce se petrece.
Ai vrut ca el să fie bun cu mama lui.
Dar te-ai gândit să îi spui, "clovnule, fii bun cu mama ta"?
Nu, a trebuit să dăm o mare petrecere pentru mama...
...organizată de frumoasa domnişoare din wrestling.
Gata. Eu nu mai pot lucra aşa.
Ei bine, trebuie să poţi, Bertă.
În câteva ore vin 50 de oameni.
- Nu-mi spune mie. Spune-i ei. - În regulă.
Fii atentă.
Hei! Eu meditez aici.
Jake, hai să mergem după bunica ta.
- Charlie, tu eşti şefu'. - Normal că da.
- De ce să mergi după ea? - Bunicăi îi place să bea.
- Când adluţii beau, ei nu mai conduc. - Noroc că unchiul Charlie sta acolo.
Aşadar, succes. Ne vedem mâine.
Nu, stai. Bertă, nu poţi pleca.
Nu-ţi face griji. Depozitul tău e asigurat complet în momeli şi articole de pescuit.
Nu vreau o rambursare.
Vreau să te împaci cu Daisy...
...ca atunci când mama ajunge aici să aibă ce mânca în afară de sufletul meu.
Să mă împac cu ea? Pentru ce? Încercând să o ajut?
Să facă aceleaşi greşeli din nou?
Da, sigur, în fine. Doar fă-o!
Nu, am terminat cu ea. Renunţ.
Berta... Berta, nu poţi renunţa la cineva când eşti legat de ea.
Crede-mă, am încercat.
Ea e o răsfăţată, mica prinţesă...
...care nu îşi dă seama când cineva încearcă să o ajute.
- Şi mai ştii ceva? - Stai, stai.
Încă încerc să înţeleg fraza cu "mica prinţesă."
Chiar de când mama a renegat-o, ea a obţinut tot ce şi-a dorit.
"Nu trebuie să-i facem dinţii Bertei, Daisy are nevoie de ore la cântat."
"De ce să cheltuie banii pe o rochie de bal pentru Bertă...
- ...când Daisy are nevoie de pantofi?" - Asta e dur, dar...
"Cui îi pasa dacă Bertei trebuie să-i fie coloana îndreptata?"
"Daisy vrea o operaţie la nas!"
"Şi ce dacă Bertă are un deget mare în plus?"
- Mama? - Bună băieţi.
De ce nu eşti îmbrăcată? Noi am venit să te luăm.
Ca să poţi bea.
Vai, da, bine. Am decis să amân petrecerea.
Poftim? Nu poţi.
Avem invitaţi care vin, decoraţiuni, servitori.
Şi aşa te-ai îmbrăcat tu?
E mai bine decât un halat de baie.
- De ce nu mergi la petrecerea ta? - Te rog, nu e o petrecere.
E o tâmpenie. Nici unul din invitaţi nu e prieten cu mine.
De ce ai crede asta?
Dacă îţi vine să crezi, Alan, mama ta este foarte sensibilă...
...şi eu simt când oamenii din jurul ştiu că eu îi urăsc.
De ce ai vrut să dăm petrecerea?
Vai, dar de ce vrea cineva o petrecere?
Ca să simtă superior în timp ce e este umilit.
Nu atinge aia, Jake.
Lasă-mă să-ţi spun ceva.
Aşa cum tratezi tu oamenii aşa te vor trata şi ei pe tine.
Mizerabili nenorociţi.
Dar lăsând asta la o parte, tu primeşti o geacă de aur azi...
...şi noi vrem să fim alături de tine.
De asta depinde totul? Trebuie să primesc un premiu de la fii ca să ştiu că trăiesc?
Bine, ştii ce? Du-te, nu te du. Nu-mi pasa.
Dacă vrei să stai aici şi să fierbi în venin de supărare...
...pentru că din asta eşti făcută, bine. Sper să te îneci în el.
Să nuu mai vorbeşti cu mama ta în acest fel.
Uita de petrecere. O să mă întorc şi o să le spun acelor oameni...
...ca oaspetele de onoare nu s-a deranjat să apară.
- Haide acum, Jake. - Vai, Doamne.
Alan, stai.
Dacă petrecerea asta prostească înseamnă atât de mult pentru tine, vin.
Doar aşteaptă-mă până mă îmbrac.
Vai, Doamne. Mersi, mamă.
Doamne, urăsc să fiu învinovăţită.
După toate astea, împrumuturile, cauţiunea, rinichiul pe care i l-am dat...
...chiar dacă nu era al meu, a costat bani din buzunarul meu...
...a apreciat ea efortul meu?
Presupun că nu.
I-a cheltuit pe bărbaţi care aveau probleme cu băutura...
...bărbaţi dependenţi de jocuri de noroc, bărbaţi cu picioare de lemn, ochi de sticlă.
Vrei să ştii de ce?
Părţi de schimb?
Parare rea despre sine.
Îmi amintesc de când eram fete micuţe...
...ca ea s-a îndrăgostit de vărul nostru Jimmy...
- Nu era de fapt văru' nostru. Era... - Opreşte-te, te rog! Ajunge.
Dacă nu vorbeşti tu cu ea, o să vorbesc eu.
În sfârşit. Îmi terminam toate poveştile.
Daisy?
Putem vorbi cu tine un minut.
Daisy nu mai se afla aici.
Poftim?
Eu sunt Oxyquatzal, războinica poporului aztec.
Bine.
Să te întreb ceva.
Ştii cum să introduci hotdog-i aceea în corn?
Ascultă cu grijă. Am un mesaj pentru Daisy.
- Serios? - Ea s-a rătăcit de pe calea destinului.
Trebuie să se întoarcă înapoi.
Foarte bine, ai un număr la care te putem contacta?
Spune-i să-şi urmeze fericirea...
...să nu se mai joace cu cadourile Marelui Spirit.
- Am înţeles. - Vrei să notezi asta?
Nu, am reţinut. Cale, fericire, spirit.
- Marele Spirit. - Scuze. "Marele Spirit."
- Altceva? - Nu, asta e tot.
- Ce vrei? - Îţi baţi joc de mine, nu?
Pleacă de aici. Încerc să-mi canalizez spiritul.
OxyContin?
Oxyquatzal. Cum ştii de ea?
Vai, dragă.
Bertă!
A fost aici Oxyquatzal? Ce a spus?
A spus că invitaţii vor sosi imediat...
...aşa că ar trebui să te împaci cu sora ta şi să terminaţi de gătit.
Nu, nu a spus asta.
De unde ştii?
Oxyquatzal este un războinic aztec de 500 de ani.
Crezi că ei îi pasa de petrecerea ta stupidă?
Tuturor le place o petrecere.
Ce a spus cu adevărat, Chachi?
A spus că te-ai îndepărtat de la calea ta şi să-ţi urmezi fericirea...
- ...care este cateringul, nu? - Nu, niciodată nu mi-a plăcut.
Am intrat în asta deoarece facerea cu momeli era al naibii de competitivă.
Altceva?
Ceva legat de cum te joci tu cu cadourile Marelui Spirit.
Vai, asta e rău.
Pentru o fată antică,
Ei bine, nu are rost să plângi pentru cadouri pierdute.
Ce zici să mergem în bucătărie?
Care e scopul? Viaţa mea fără speranţă. Visele au dispărut.
Da, dar dacă nu ar fi dispărut?
- Ce vrei să spui? - Vai, nu ştiu.
Dacă ar exista o cale prin care să te ajut?
Crezi că ai putea bate apoi puţin remaki?
Nici măcar nu ştii care-mi sunt visele.
Haide acum. Lucrează cu mine, dragă. Nici măcar nu ştiu ce e rumaki!
Vai, Doamne, Alan. Nu ştiu ce să zic.
- Îmi stă bine părul? - Mamă, părul tău e minunat.
Eşti impecabil îmbrăcată, eşti în întârziere...
...şi toată lumea te aşteaptă.
Deci, hai, acum. Să intrăm şi să le arătăm succesul tău.
Ei bine, în regulă.
- Alan. - Poftim?
Îmi stai în cale.
Rumaki?
Nu o să uit asta niciodată.
Un singur lucru. Un singur lucru afurisit am cerut de la fii mei şi asta am primit asta
- Scuze. - Scuze.
Nu doar că am fost ignorată la petrecerea mea...
... dar am ascultat o ceartă între servitori...
...scorul întreg al La Cage aux Folles.
- Scuze. - Scuze.
Ar trebui să ne pară rău.
Ne pare.
Atunci spune-o.
- Scuze. - Scuze.
Alo?
Jake, dragă, eşti gata să mergi acasă?
Mama, eşti aici. Te iubesc.
Minunat. Învaţă-l sarcasmul. Mulţumesc mult.
- Scuze. - Scuze.
Traducerea şi adaptarea: iDVD Team SFÂRŞIT