în urmă cu 15 ani
Kai, asta era în mâna mamei tale când a murit.
Îmi pare foarte rău
Mama ta a fost liderul nostru spiritual.
Ne-am dus la ea pentru îndrumare,
iar într-o zi vom veni la tine.
Când vei fi pregătită, desigur.
Kai, voi afla cine a făcut asta şi-l voi închide pentru totdeauna.
Dar asta e o şansă pentru tine să te schimbi
şi să începi o viaţă nouă
Profită de ea.
Va continua să facă asta.
Haideţi, băieţi.
Trebuie a ajung la programare. Am nevoie de cec.
Eşti o fată bună, că vii aici.
Nu bună. Vinovată.
Mama a fost liderul spiritual al satului nostru.
A crezut prea mult în puterea tradiţiilor de altă dată.
S-a luptat mult să menţină vie tradiţia.
Şi-a petrecut tot timpul folosind-o să-i ajute pe oameni.
Dar eu?
Am băut, am furat, am stat cu găştile.
Ţipete clasice pentru atenţie.
Nu te-ai gândit niciodată
să-i calci pe urme după ce a murit?
Cred în armă şi insignă.
Restul l-am îngropat cu ea.
Şi dacă mai claxonează o dată,
îl voi îngropa şi pe el.
Să mergem.
Da.
Toate maşinile către White Reef Resort.
- S-a raportat un omor. - Nu, nu, nu.
Aţi terminat aşa repede? Ce bine.
Scuze, doar că urăsc cimitirele.
Am acest coşmar continuu
în care toată lumea pe care am arestat-o
se târâie din morminte şi încearcă să-mi mănânce braţele.
Dacă mă puteţi duce repede la programare, îi voi spune şi doctorului meu.
Te lăsăm imediat ce oprim la White Reef.
Ce, nu.
- De unde ştiţi? - Acum ne dau mesaje.
Ajungem în 10 minute la White Reef Resort.
Mă numesc Alex Walker. Sunt un fost agent DEA.
Am plecat din Agenţie întrucât prietenul şi partenerul meu m-a trădat.
Una din primele misiuni m-au dus pe o plajă izolată
chiar pe insula asta.
Am vândut puţinul avut
şi mi-am cumpărat un magazin de suveniruri.
Doar linişte. Fără stres, fără dramă.
Frate, cât am greşit.
Almost Paradise Ep. 6. Naşterea unui Kalangay
Trebuie să fie deranj aici.
Bine. Am nevoie de ceva decent.
Ocampo mă trimite numai la cazuri nasoale.
Aseară,
m-a trimis după o pistă care s-a dovedit o vacă
legată de liniile de tensiune.
Dar te plăteşte.
Eu dacă voi continua aşa, voi începe să fac
masaje la contabile taiwaneze în lobby-ul hotelului.
- Măiculiţă. - Ce? Nu.
N-am să fac asta, Kai.
Poate va trebui.
Sunt la fundul sacului.
Bine, uite, voi cere dispeceratului s-o anunţe pe Dr. Patel
că vom întârzia puţin.
10 minute?
15?
Detectiv.
Detectiv!
Aici era!
Omul. Mitul.
Şefule. Ce mai faci?
Te mai ascunzi la birou după hârtii?
Vezi un birou pe undeva?
Îl văd chiar aici.
Bună, puştoaico.
Vii în vizită şi prima dată îl vezi pe Ocampo?
L-a anunţat cineva de la hotel. Mă aştepta o maşină.
E greu să fi alesul?
Dacă vrei titlul, e al tău.
Specialitatea mea e crima, la propriu.
A trebuit să plec în concediu să scap de cadavre.
Te urmăreşte cineva.
- Alex? - Da. Nu. Ştiu.
Doar că... am pierdut o scoică.
Am găsit-o.
Alex Walker, el este César Rabara.
Walker. Kai vorbeşte mult despre tine.
Sper a doar lucruri bune.
Îl sun să mă descarc.
Spune că eşti plin de resurse.
E mentorul meu. Nu avem secrete.
César!
Ai un minut?
Le-am spus oamenilor că vei arunca o privire.
Ca pe vremuri.
Sigur.
Vii?
Tipul ăsta e o legendă.
Eu sunt o legendă.
Aproape o legendă... cred.
- Acum eşti la fundul sacului. - Cine e tipul ăsta?
O face pe Kai să râdă. Kai nu râde.
Rabara l-a prins pe ucigaşul mamei sale acum 15 ani.
- L-a condamnat? - Tipul s-a împuşcat înainte să-l aresteze.
Cazul lui Rabara a fost beton. L-a dus la Manila.
L-a înnebunit pe Ocampo.
Credea că era promovarea lui.
Unde te duci?
Să-l văd pe Rabara cum lucrează.
Vino. Poate vei învăţa ceva.
Eu să învăţ ceva?
Victima noastră e un profesor aflat în vizită.
Lucrează la o carte despre tradiţiile mitice pre colonialiste.
Atacatorul este localnic.
Fragmente de kaningag, pomul scorţişoară unic în Cebu.
Nu sunt prezente şi pe pantofii victimei.
Ucigaşului nu i-a plăcut ca un străin
să se plimbe prin satul vechi.
Statuetele totem kalangay
au fost aruncate în perete.
În vremurile pre colonialiste,
aceste păsări se găseau peste tot.
Acum sunt ameninţate cu dispariţia,
similar cu vechiul mod de viaţă tradiţional.
Nu se poate spune că făptaşul nostru a rămas în trecut.
E bine ancorat în ambele lumi.
A scos glonţul.
Bănuiesc că... a şters şi toate amprentele.
Moartea a fost o execuţie, premeditată.
A vrut să-l oprească pe profesor cu orice preţ.
Întrebarea e de ce.
Dacă aflaţi asta, veţi găsi criminalul.
Şi încă ceva. E scund.
1,60 m.
Unghiul traiectoriei.
Scuze, scuze. Parcarea.
César, trebuie să rămâi să lucrezi la caz,
să aminteşti Manilei cum procedăm pe insulă.
Şefule, e timpul meu liber.
Haide.
- De ce va fi nevoie? - Mendoza.
Iau cazul dacă lucrează şi ea.
Nu are experienţă.
Kai sau am plecat.
Bine. Atunci vom lucra toţi trei.
Mendoza, lucrezi la caz.
Mulţumesc pentru asta. Voi trasnmite mai departe
să vedem cine se potriveşte descrierii.
- Nu încă. - De ce nu?
Am omis un detaliu acolo.
Ucigaşul e poliţist.
Unul dintre noi a făcut asta?
Ne vedem la secţie în 2 ore.
Nu vorbi cu nimeni.
- Băiatul tău greşeşte şi e mult prea drăguţ. - Acum începem.
Singurii oameni atât de drăguţi sunt vânzătorii de maşini şi criminalii în serie.
- Ţi-e frică. Asta e. - Ce?
Crezi că va rezolva cazul înaintea ta.
- Nu cred... - Nu, scuze. Vom rezolva cazul înaintea ta.
- Asta e... - Ce-ai de gând? Da.
Du-te şi masează o avocată. Eu am treabă de poliţie.
Nu e avocată, da? E contabilă.
Şi nu va fi nevoie să fac asta.
Probabil nu va trebui să...
Am greşit. Acum eşti la fundul sacului.
Ernesto, o păpuşeşte.
O păpuşeşte?
Atunci când suceşti capul unei păpuşi
ca să vadă totul pe dos,
şi pe urmă îi topeşti părul şi-i faci ochii mari.
Iei ceva drăguţ şi transformi în ceva terifiant şi nebun.
Nu... fetele din cartier aveau păpuşi, eu aveam brichetă.
- Alex, i-ai deconspirat ultima misiune sub acoperire. - Eu...
- N-o face lată şi de data asta. - El o va face lată, omule.
Ocampo o va pune să cerceteze
porci electrocutaţi 20 ani.
- Erau vaci. - Cum zici tu.
Tipul greşeşte, iar dovada...
e acolo.
Să vedem ce s-a întâmplat.
Profesorul lucrează la carte.
Intră atacatorul.
Păsările urâte sunt tot acolo.
Bang.
Stai puţin. Dă înapoi.
Sângele.
Tiparul e greşit.
De ce n-a ajuns sânge pe covor?
Nu e sânge.
Unde e coşul de gunoi?
- Serios? - Făceam puţină yoga.
Se numeşte ţestoasa fericită.
N-ai niciun pic de limite, nu-i aşa?
- Nu am. - De ce nu-ţi vezi de treaba ta?
- Aici nu e vorba despre mine, Kai. - Numai despre tine e vorba.
- Ei bine, tipul greşeşte. - Poate că tu greşeşti.
- Eu nu greşesc. - Şi o luăm de la capăt.
Uită-te la distribuţia sângelui.
- Şi unde e coşul de gunoi? - Poate l-a luat menajera.
Şi nu l-a mai adus înapoi?
Unde ar trebui să-ţi arunci şerveţelele
- sau arma crimei? - Eşti copilăros.
Nu sunt... tu eşti copilăroasă!
Bună revenire.
Îţi spun, omule, a citit greşit.
- Poate. Nimeni nu e atât de bun. - Mulţumesc!
Sângele e cheia, da?
Dacă acel computer era deschis când l-a împuşcat pe profesor,
ar fi oprit din sânge, dar nu. Tot sângele e pe perete.
Asta înseamnă că acel computer a fost deschis după împuşcătură.
Criminalul a regizat asta.
A vrut să vedem ce era pe ecran
ca să ne ducem pe drumuri greşite, cum a făcut Rabara.
Poţi pune mâna... pe acel computer de la probe?
Nu ştiu. Ocampo devine teritorial când e Rabara în zonă.
Nu-l lăsa să te vadă.
Uite, dacă putem afla asta înaintea lor,
o putem aduce pe Kai pe drumul cel bun.
E o problemă cu sângele.
Există dovezi de impact la viteză,
dar ceva nu e în regulă.
Tu ar trebui s-o faci. Ştii de ce?
Am înălţimea apropiată de cea a criminalului?
Asta, şi că tragi mai bine.
Dar asta ţi-a fost eliberată ţie. Trebuie s-o re autorizez.
- Nu contează. - E protocolul.
Kai, avem un criminal în libertate. Trage odată.
Exploatează puţin din acea fată pe care o arestam în fiecare weekend
când avea 14 ani.
Perfect.
Uneori trebuie să-ţi dai drumul puţin şi să ai încredere în instincte.
- Ăsta e sânge adevărat? - Mereu folosesc sânge adevărat.
E mai exact. Ce părere ai?
Cred că trebuie să vedem computerul profesorului.
Asigură-te că rezolvi imediat.
Alamares, ce faci?
Mă asigur că totul e înregistrat corect.
Aud că Manila stă cu ochii pe noi acum că e cazul lui Rabara.
Nu e cazul lui Rabara. E al meu. Manila ar trebui să ştie asta.
- Am înţeles, şefu. - Vezi-ţi de treaba ta.
- Asta e valabil pentru toată lumea. - Da, Dle.
- Salut, frate. - Salut. Fi atent.
Ocampo suspectează pe toată lumea.
- Ai fier de călcat? - Da, am unul. De ce?
Arăţi mereu că te îmbraci de la tarabă.
Cum vom face să arate...
că n-a fost alterat?
Să vedem la ce lucra profesorul când a fost împuşcat.
"Similar modului în care spaniolii au tratat mitologia pre colonialistă,
unii tineri s-au mutat de la sate la oraşe
mânioşi pe vechile tradiţii
şi cazuri agresive
de respingere violentă s-au produs."
- Asta e ciudat. - E adevărat.
Spaniolii au crezut că vechile metode erau vrăjitorii
când erau doar o modalitate de echilibru între bine şi rău.
Lucrul care i-ai enervat cel mai tare
era că liderii satului erau femei.
Asta e o prostie.
Doctorul tău vorbeşte vreodată despre masculinitate toxică?
Nu. Nu istoria e o prostie, frate.
Bravo femeilor, da?
Mă refer la modul în care e scris.
Uită-te aici. Tineretul "s-a mâniat faţă de"?
Poate chiar ostil. Şi pe urmă "instanţele" sunt conjugate la singular?
Nu se poate ca un profesor să scrie aşa ceva.
Îţi spun chiar acum. Trebuie să fie altceva.
Nu e nimic. Nu există alte fişiere.
Asta pentru că gândeşti ca un poliţist.
Sau ca un criminal.
Trebuie să gândeşti ca un profesor.
Sau şi mai bine, ca un fost agent DEA
care trebuie să realizeze ceva pentru a-şi îndeplini visul.
Copiezi, inserezi.
Doctorul tău ascultă prostiile astea?
Nimeni nu vrea să afle ce e în capul meu.
E ca şi când Stephen King ar scrie ceva de dragoste.
Când copiezi ceva, rămâne în memorie
până când o înlocuieşti cu altceva.
Dacă vrem să vedem la ce lucra profesorul,
cu adevărat la ce lucra, trebuie să apăsăm tasta "inserează".
"Un însemn din dovezile găsite în Cebu
vor dezvălui adevăratul criminal."
Ce criminal? Şi ce însemn?
Asta trebuie să aflăm.
Profesorul lucra la un caz de omor.
Hei, scoate o citaţie pentru telefonul lui.
Găseşte-i pe toţi cu care a vorbit.
Ocampo nu va semna niciodată asta.
- L-am putea întreba pe Rabara. - Nu, nu, nu.
Nu-l întrebăm pe Rabara, da?
El o să... vrea să facă el toate interviurile
şi va strica totul,
şi pe urmă succes să mai afli ceva.
Ar fi avut mai multă greutate dacă nu alterai dovezile.
Trebuie să fie altă cale.
Caută toate apelurile date pe insulă, da?
Oricine care a sunat la numărul profesorului.
Ocampo are acces din biroul lui.
- Succes, atunci. - Da.
Asigură-te că se rezolvă cât mai curând posibil.
- Şefule? - Faceţi tot ce puteţi.
- Computerul a dispărut. - Ce?
Să ne calmăm. Sunt sigur că e pe undeva.
Trebuie să fie pe undeva.
Aţi cerut asta?
Nu ştiam că aveţi serviciu ce curierat.
Conduci cu mână fermă aici.
Ştii cum se spune.
Ce?
Conduc cu mână fermă.
- Eşti bine? - Da, super.
Am spus să stai departe de cazul ăsta.
Scuze, şefu, îmi băgam nasul.
Ai spus că eşti faţa anchetei.
M-am gândit că nu vrei să se uite la dovezi fără tine.
Nu se va repeta.
Ai face bine.
3, 2, 1.
Mendoza, dă-mi să văd acel laptop.
Conform desfăşurătorului, profesorul a sunat la firma de închirieri auto,
hotel, hotel, linia aeriană.
- Cum e Kai? - Pare tensionată.
Mulţumesc. Asta pentru că ştie că ceva nu este în ordine.
Nimic din ce face Rabara nu-i va conduce la Gloria Bautista.
- Cine-i asta? - Cineva sunat de profesor.
Caută în telefon. Zi-mi şi mie.
E Bautista.
Pot silabisi Bautista.
Poţi silabisi orangutan?
Îţi dau un pont. Nu există litera G.
Există un G.
Gloria Bautista, 53 ani.
Locuieşte la 15 km de aici.
Mâine o luăm pe Kai cu noi.
De ce?
Întotdeauna e mai bine ca o femeie să interogheze o femeie.
Adică s-o îndepărtezi de Rabara.
Exact.
Kai?
Ernesto vrea să urmăreşti o pistă cu noi.
Nu există niciun "noi."
Nu lucrezi la acest caz.
De fapt, nici nu eşti în poliţie.
Ştiu, dar încerc să ajut pentru că sunt grijuliu.
Nu te-ai gândit niciodată la altcineva toată viaţa ta.
Bine.
Scuze, prietene. Mă laşi puţin?
Uite, Kai, te simţi bine?
Mă îngrijorezi.
Nu trebuie să te îngrijorezi pentru mine, Alex.
Sunt fată mare.
În plus, aş prefera să lucrez cu cineva care mă respectă.
E mai bine? Suntem ok?
Pentru că avem o pistă solidă.
Avem pistele noastre, merci.
Da, ştiu că aveţi, bine? Dar ale voastre sunt greşite.
N-am nevoie să vii aici să fi erou.
- Mă descurc şi singură. - Nu vreau să te manipulez.
Atunci ce faci?
Nu ştiu.
- Am doar un sentiment. - Se numeşte aroganţă.
Sunt destul de sigur că e altceva.
- Te cunosc, Kai. - Mă cunoşti?
Habar n-ai cine sunt.
Când a murit mama,
când a fost ucisă mama,
Rabara mi-a dat ceva ce nu mi-a dat nimeni.
Dreptate.
M-a făcut să văd că era posibil s-o primesc.
Şi mi-a dat-o. Mi-a schimbat viaţa.
Mi-a dat un scop. M-a făcut mai puternică.
Nu spun că nu eşti puternică, da?
Ştiu că eşti puternică.
Spun doar că poate
eşti orbită de emoţii.
- Orbită? - Da, eu...
Ce nu văd? Te rog să-mi spui.
Alte posibilităţi.
Se numeşte broasca supărată.
Acum vino cu mine. E o singură pistă.
- Nu-mi spune ce să fac. - Bine.
Ai venit pe insula asta ca să stai departe de poliţie,
aşa că stai departe.
Nu ţi-au putut curăţa ghetele, aşa că ţi-am luat unele noi.
Ce grijuliu.
El e grijuliu?
Tipul e rudimentar.
Nu... nu ştiu cum a rezolvat vreodată vreo crimă.
Rabara a crescut în sate, aşa că îi ştia pe toţi.
Aplicând măsuri criminaliste în locuri curăţate din superstiţie, rezolva scena.
Bine, e ceva mai mult decât măsuri criminaliste.
Dnă. Bautista.
Profesorul Thornton. Am vorbit la telefon.
Acesta e asistentul meu, Fidelio.
Fidelio, da.
Sunai diferit la telefon.
Sunt puţin răcit.
Îmi cer scuze pentru asta. Putem... intra, dacă nu deranjăm?
Drăguţa casă.
Kalangay. Frumos.
Şi în condiţie excelentă.
Păi, unii din noi mai ţin la tradiţii.
Şi e bine?
Dacă n-ar fi, munca mea ar fi imposibilă.
Dnă. Bautista, soţul Dvs credea în tradiţii
înainte să moară?
Profesore, de ce ai venit aici?
Ţi-am spus la telefon
că nu vreau să discut despre sinuciderea soţului meu.
Au trecut 15 ani,
şi chiar vreau să uit.
Înţeleg.
Dar pot întreba,
sunteţi absolut sigură că a fost sinucidere?
M-ai întrebat deja la telefon,
şi ţi-am răspuns.
- Corect. - Te rog să nu mă mai torturezi.
Îmi cer scuze.
Trebuie să plecaţi, vă rog.
Vreau să mă odihnesc.
Şi... Profesore, nu mă mai suna.
Acel totem kalangay este aproape identic cu al profesorului.
Da. Sinucidere în satul Mactan acum 15 ani.
Acelaşi an în care mama lui Kai a fost ucisă, iar criminalul ei se sinucide?
Prea multe coincidenţe.
Şi cum ai spus şi tu, totemurile se aseamănă,
asta înseamnă că amândoi au fost din acelaşi sat.
Dar ce vroia profesorul de la ea?
Încă nu ştiu.
Singurul lucru de care sunt sigur e că aceste cazuri sunt conectate.
Trebuie să vedem dosarul de la cazul iniţial.
Este clar o execuţie,
dar detaliul rănii ne spune mai multe.
Nu există semne de anxietate, nu deviază de la ţintă.
Împuşcătura a fost chiar în mijlocul capului.
- Şi asta înseamnă? - Înseamnă că tipul ăsta a mai omorât înainte.
E poliţist. Putea fi de serviciu.
I-am verificat pe toţi cei specializaţi în măsuri criminaliste.
- Amprentele şterse. - I-am scos pe toţi între 1,6 m şi 1,65 m
care au crescut într-un oraş mic
dar s-au mutat într-o zonă metropolitană.
Un picior în ambele lumi.
Am ajuns la 10 suspecţi
Trebuie să reducem lista şi mai mult.
Cum rămâne cu motivul?
Să-l oprească pe profesor să publice cartea.
Era doar o carte.
Teoriile lui nici măcar nu erau cunoscute.
Ne scapă ceva.
Ce? E un caucazian din Anglia.
Singura legătură materială
e că a mai fost aici.
Aşteaptă.
A mai stat câteva luni de zile pe insula asta.
Şi?
A căutat dovezi despre violenţa
faţă de tradiţiile pre colonialiste.
Poate că în acest proces a dat peste prima crimă a făptaşului.
Criminalul află că cineva îi cunoaşte secretele,
şi vrea să-l elimine.
Ăsta e motivul lui.
Trebuie să-i chemăm aici pe băieţii ăştia.
- Nu încă. - De ce nu?
Pentru că dacă motivul criminalului
e să acopere o crimă veche,
există încă o pistă care a devenit foarte importantă.
Care?
Nu aici. Îţi spun pe drum.
Uciderea lui Diwata Mendoza.
Ultima persoană care a verificat asta a fost profesorul, acum o săptămână.
Bingo.
Cerceta moartea ei şi a aflat ceva.
Rabara şi Kai ştiu despre asta?
Nu chiar, dar Kai crede că atacatorul
l-a omorât pe profesor că să acopere altă crimă.
Da, moartea mamei sale.
Peste asta a dat profesorul,
peste acest semn de aici.
Asta i-a cauzat moartea?
Nu, poate e din timpul luptei.
S-a luptat cu cine? Cu Gloria?
Nu cred că Gloria era destul de puternică.
Atunci cu soţul ei.
Nu cred că a fost niciunul din ei.
Profesorul nu avea însemnul, a văzut unul...
Undeva fizic,
destul încât să cauzeze vânătaia pe capul lui Diwata.
Ştiu semnul ăsta.
- Hârtie? - Aici.
Ăsta e un carneţel sigilat.
Tu chiar vinzi ceva aici?
Desenează odată, frate.
Facem o echipă bună.
- Nu poţi bate trecutul. - Trecutul nostru e naşpa.
Moarte şi suferinţă.
La dracu cu trecutul nostru.
Am pierdut atâta timp
acuzând-o pe mama că n-a fost niciodată în zonă.
Mergea mereu dintr-o casă în alta,
de la o criză la alta.
Unele erau spirituale, dar toate erau nebunii.
Sau cel puţin asta credeam.
Dar acum ştiu despre ce era vorba.
Îşi iubea semenii.
Vroia ca ei să se simtă în siguranţă,
oricum ar fi arătat asta.
Ea... nu se putea abţine.
- Aproape că era ca şi... - Un poliţist.
Da. Îţi mulţumesc că ai rămas pe aici.
E plăcut să ştiu că am pe cineva de partea mea.
Încearcă numai să scapi de mine.
- Alex, ştii ce e asta? - Da.
Inelul lui Kai.
Am semnul ăsta de la ea de când ne antrenam.
Şi ar trebui să credem despre Kai că şi-a omorât mama?
Nu.
Dar cineva vrea să credem asta.
Vino.
Cine e?
Nimeni important.
Nu răspunde.
Nu e bine, frate. Nu e bine.
A văzut-o cineva pe Mendoza?
A plecat cu Rabara.
Ştii unde?
N-am idee.
Toate dovezile astea indică ucigaşul.
Alex, Kai se încadrează perfect.
Da, dar şi Rabara. Uite aici.
Asta a fost făcută acum 16 ani.
Acum 16 ani?
Asta e cu un an înainte ca mama lui Kai să fie omorâtă.
Uită-te la mâna lui Rabara.
- Este inelul lui Kai. - Nu. Este inelul lui.
Când mama lui Kai a fost ucisă,
criminalul i-a luat toate bijuteriile.
Singură piesă găsită
a fost inelul pe care îl ţinea în mână.,
Toată lumea a presupus că era al ei. Dar dacă nu era?
Dacă l-a smuls pe când se lupta pentru viaţa ei?
Rabara a omorât-o pe mama lui Kai.
Da, iar acum o va omorî pe Kai.
Ştiu şi unde.
Nu înţeleg. Ce facem aici?
Asta e pista.
Ăsta e cimitirul mamei mele.
Ai încredere în mine.
Rabara a omorât-o pe mama lui Kai,
l-a înscenat pe soţul Gloriei Bautista,
- şi a făcut să arate că s-a sinucis. - Da, exact.
Dar de ce a omorât-o pe mama lui Kai?
Şi-a dat seama că-i înscena pe oameni.
Aşa a devenit legendă?
Comiţi o crimă şi dai vina pe altcineva.
De asta Ocampo îi cercetează vechile cazuri.
Mereu a ştiut că pute ceva.
Profesorul a văzut poza cu inelul şi a pus lucrurile cap la cap.
Rabara trebuia să-l elimine pentru că ar fi ieşit în public.
Dar singura problemă cu asta e că mai creezi o necunoscută.
Dar dacă scapă şi de asta, atunci a scăpat de tot.
Dar asta înseamnă că trebuie să găseşti altă persoană care să cadă pentru cele 3 crime.
- Kai. - Da, o va înscena.
Şi o va omorî.
Cineva se joacă cu noi. Mă întorc.
Nu, nu, nu.
Nu. Asta e o glumă.
De unde a ieşit pista asta?
Alex ţi-a trimis-o?
Pariez că a fost Ocampo. O face din nou.
Şi cu tine. Vezi vreo vacă pe undeva?
O vacă?
În liniile de tensiune? Ai uitat?
Nu ţi-am spus despre asta.
Sigur că mi-ai spus.
Tu ai raportat asta.
Te-ai asigurat că eram singură când a fost ucis profesorul,
fără niciun alibi.
Ai adus arma în cauză la poligon
şi te-ai asigurat că doar eu am atins-o.
Ai colectat sângele lui de la locul faptei
şi l-ai pus în capul manechinului
doar ca să poţi recolta ADN-ul de pe ghetele mele.
Mă înscenezi pentru moartea lui.
Foarte bine, Kai. Ştiam că-ţi vei da seama,
deşi ţi-a luat mai mult decât am bănuit.
Ştii care e problema ta?
Vrei să crezi prea mult în lucruri.
Aici semeni cu mama ta.
Ştii care e problema ta?
Stai prea aproape.
Asta e Kai de care îmi amintesc.
Mi-a fost dor de furia asta.
Mă bucur s-o văd iar la treabă.
Păcat că n-o poţi controla.
Te va omorî într-o bună zi.
M-ai făcut să am încredere în tine.
M-ai făcut să cred că ai crezut în mine!
Şi cea mai rea parte e că i-ai dat dreptate lui Alex!
Pe acolo.
Cimitirul.
O să facă să arate ca o sinucidere.
De ce s-ar omorî Kai?
Din vină pentru mama ei, poate?
Bine, e o poveste credibilă.
Îl omoară pe profesor să-l împiedice s-o expună.
Un vechi prieten vine în oraş
răscolind toate aceste sentimente de remuşcare.
Toată lumea a văzut că se purta ciudat,
aşa că termină cu toate,
singură, în singurul loc de unde nu poate scăpa.
Este perfect. Cu excepţia unui lucru.
Nu e singură.
În genunchi.
Diwata Mendoza.
Îmi lipseşte privirea ei critică.
Ştii care e ironia?
Eu şi mama ta eram în aceeaşi afacere,
scăpând lumea de diavol.
Singura diferenţă este că eu l-am creat pe al meu.
Nu vei scăpa niciodată cu asta.
Să scap? Voi fi decorat pentru asta.
Nu fi atât de sigur.
De ce eu?
Ai fost prietenul meu.
Ai fost familia mea!
De ce ai face aşa ceva?
Pentru că ţi-a omorât mama.
Şi va arunca totul pe tine.
Nu.
Nimeni n-ar crede vreodată că aş face aşa ceva.
Toată lumea ştia cât o urai.
N-am urât-o!
Poate nu acum, dar am fost acolo.
Ai uitat? I-ai făcut viaţa mizerabilă.
Dacă n-aş fi omorât-o eu, ai fi omorât-o tu.
Kai, nu face asta.
Kai, lasă arma.
Când aveam 15 ani,
mi-a spus că-mi va face dreptate.
Acum poate.
Da, dar tu nu eşti aşa. Nu eşti o criminală.
Poate că sunt. Nu mai ştiu.
Habar n-ai cum este
să fi înjunghiată în spate
de singura persoană în care ai încredere.
Ba da, ştiu.
Şi trădarea te mănâncă de viu,
dar îţi revii.
Dacă apeşi pe acel trăgaci,
nu mai ai cum să revii,
şi poţi să mă crezi pe cuvânt.
Devii altcineva.
Da? Cine anume?
Ca mine.
Uite, am făcut alegeri proaste, am luat decizii proaste.
Am dezamăgit oameni care ţineau la mine, care se bazau pe mine,
dar tu nu eşti aşa, bine?
Şi ştii şi tu asta. Ernesto şi cu mine ştim deja.
Mama ta ştia şi ea.
Vrei, te rog?
Să laşi arma?
Să-l închidem pe tipul ăsta şi să aruncăm cheia.
Ce spui?
Ai dreptul să nu spui nimic.
Eşti slabă.
Am spus "nimic"!
Arestaţi-l.
Cu plăcere.
Aştept de 20 ani să fac asta.
Închideţi-l.
De ce nu se simte că o victorie?
Poate victoria e în altă parte.
Ştiam că n-a făcut-o el.
A iubit-o pe mama ta.
Şi eu am iubit-o pe mama ta.
Era foarte importantă pentru noi toţi.
Zâmbetul tău îmi aminteşte de ea.
Mulţumesc.
Cred că amândouă suntem victime aici.
Nu mai suntem.
Nu, nu mai suntem.
Mamă, am să te fac mândră. Vei vedea.
Aş vrea să fi văzut insula asta înainte de dezvoltare.
Am văzut-o.
Era ceva deosebit.
Încă e deosebită,
chiar şi cu toate aceste mega staţiuni şi cluburi de noapte...
şi cultură.
Cultură e ceva, nu e un loc.
Frate, nu e de mirare că nimeni nu mă duce nicăieri.
Apropo's de asta,
ce zici dacă mă laşi la doctor?
Ce zici să-ţi chem un taxi?
- Un taxi? - Da.
După ce te-am salvat?
Ai fi fost o criminală acum dacă nu eram eu.
Să-ţi explic ceva despre interacţiunea umană, da?
Când cineva te scapă de scaunul electric,
eşti obligată să-l duci oriunde vrea el, circa o lună.
- De ce nu-ţi iei o maşină? - Pentru că nu-mi permit o maşină, da?
Masez avocaţi, ai uitat?
Ai un magazin de suveniruri, Alex.
Da, intră şi cumpără şi tu ceva, Kai.
Am globuri cu zăpadă, frate.
Am ulei de plajă.
corvin.predoiu (Subtitrări-noi Team - www.subtitrari-noi.ro)