‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Ce?
‎Bailey Hart...
‎te măriți cu mine?
‎Iubirea mea
‎Când mă mângâi așa ‎Și când mă strângi la piept
‎Dus fusese totul ‎Dar încep să îmi amintesc
‎Când mă vezi așa ‎Și când te văd și eu
‎Vedem ce vrem să vedem ‎Retrăiesc totul
‎Carnea și fantezia ‎Retrăiesc totul
‎Abia mai țin minte ‎Dar acum retrăiesc totul
‎Nu.
‎- Ce? ‎- Nu.
‎Sunt nedumerit. Nu vrei să fim împreună?
‎Nu pe plan personal, doar profesional.
‎Căci cine vrea ‎să mai cânte cu Boone? Mandea!
‎Femeile astea!
‎Bietul Boone, ‎respins așa de o femeie frumoasă...
‎Cum o fi?
‎De ce te uiți la mine?
‎Bailey Hart?
‎Poate-ți dorești ‎Poate nu vrei
‎Poate primești ‎Poate refuzi
‎Poate rămâi ‎Poate te duci
‎Poți să spui da ‎Doar nu spune nu
‎Iubito, dă-mi speranță
‎Mă mulțumesc cu poate
‎Am spus nu.
‎Ce tot are?
‎Când am cântat piesa lui Celine Dion, ‎n-a priceput că îmi amintesc totul?
‎Plăcerea, durerea, ‎revelația că nu-mi place durerea?
‎Nu mai sufăr după el.
‎- Ce piesă ai cântat tu aseară? ‎- Nu m-ați auzit? Am fost grozavă.
‎Am impresia că se sonează.
‎Nu mă sonez. ‎Știu perfect ce vreau și ce nu vreau.
‎În vreau pe Boone profesional, ‎nu personal.
‎Am zis.
‎Bine... S-a lăsat liniștea. ‎E clar că vorbeați de ziua mea.
‎Beau, când e ziua ta?
‎Nu mă duci. Ține-te de cântat.
‎Îți spun și ție răspicat, ‎cum le-am zis copiilor.
‎Anul ăsta nu-mi serbez ziua. ‎Nu vreau cadouri.
‎Unii doar declară că nu vor petrecere. ‎Eu chiar nu vreau.
‎Știi de ce nu vrei? Exact!
‎Summer te-a scos pe tușă, ești trist ‎și nu-ți vine să chiui cu inima pustie.
‎Poate ai dreptate ‎și ar trebui să faci ceva de ziua mea.
‎- Ce? ‎- Să mă asculți și tu o dată.
‎Nu dăm petrecere!
‎Îi place‎ piñata?
‎Am aranjat totul ‎pentru „nepetrecerea” tatălui vostru.
‎- Ce „nepetrecerere”? ‎- Aia pe care n-o organizez.
‎Care acum e nepetrecerea-surpriză. ‎Surpriză!
‎Perfect! I-am găsit cel mai bun cadou.
‎Un kit de unghii cu sclipici?
‎Tata și-a vândut șaua preferată ‎când ferma pierdea bani.
‎Da, șaua Billy Royal Classic. ‎Ținea enorm la ea.
‎Am găsit-o la reducere pe internet.
‎Ăsta e spiritul nefestiv! Cât costă?
‎- E 1.200 $. ‎- Șosete îi trebuie?
‎Bailey, mă entuziasmează ideea petrecerii. ‎Te susțin până în pânzele albe.
‎Dar, dacă, cine știe, iese prost, ‎ești pe cont propriu.
‎Nu iese prost. ‎Îl punem în fața faptului împlinit.
‎La Tootsies, ‎pupat și îmbrățișat de toți prietenii.
‎- Cine pupă și îmbrățișează? ‎- Noi, pe tine.
‎Nu te vom serba de ziua ta în cadru intim.
‎- Bailey... ‎- De mâncat, tot mănânci.
‎Te rog, tati! ‎Știi că-mi place petrecerile.
‎De care nu dăm.
‎O cină în familie?
‎Da. Vom fi numai noi.
‎- Bine. ‎- Și Summer.
‎Nu!
‎Nici în ruptul capului!
‎Summer nu vine. ‎Ea a decis să întrerupă relația.
‎- Nu vreau s-o văd. ‎- Serios?
‎Dacă vrea să mă vadă, știe unde stau. ‎Știe că e ziua mea și că-mi plac gogoșile.
‎Nu cedez eu primul.
‎Beau, eu...
‎Dacă cedează ea, e altă chestie. ‎Dar eu nu cedez.
‎Da? Nu capitulez.
‎Bine, o cină anostă în familie, ‎fără Summer. La mulți ani!
‎Ați văzut? Moare să vină Summer ‎la nepetrecerea de ziua lui.
‎A spus exact invers.
‎Căpoși mai sunt bărbații! ‎A rămas și fără Summer, și fără șa.
‎Dacă nu strângem 1.200 $ până mâine.
‎Noi suntem șase.
‎Câți rinichi avem?
‎Ne-am păstra rinichii ‎dacă ar mai fi cu Summer.
‎Ne-am duce la ea la bancă să facem credit.
‎Ce bancă ne dă nouă credit?
‎Noi n-avem punctaj de bonitate, ‎iar al ei e...
‎O sută în cap.
‎Ia stați!
‎Summer ne cunoaște ‎și s-ar da peste cap s-o placem.
‎Ne prefacem și noi că o simpatizăm ‎și ne facem cu banii.
‎Cassidy, ești genială!
‎Da? Și când ne întreabă pentru ce sunt ‎și-i zicem că nu e invitată la ziua tatei?
‎Nu menționăm asta.
‎Da, nu menționăm asta.
‎I-am promis tatălui vostru că n-o invit ‎și n-o invit. Asta am promis că nu fac.
‎Haideți să n-o invităm!
‎- Pe cai! ‎- Haidem!
‎Bine. Mai vorbim.
‎Bună!
‎- Asta da, surpriză! ‎- Mai surprinzătoare sunt pozele astea.
‎Dau bine. ‎Clienților le plac familiile fericite.
‎- Dar nu e fa... ‎- Ce mai faci, Summer?
‎- Mai bine ca oricând. ‎- Da?
‎Nu.
‎Ce face Beau?
‎De fapt, Summer...
‎Vrem 1.200 $ cu împrumut.
‎1.200 $? Pentru ce?
‎Nu pentru cadoul de ziua tatei.
‎Desigur, mâine e ziua lui Beau.
‎- Cum sărbătoriți? ‎- Nu dăm o petrecere-surpriză la Tootsies.
‎O petrecere de ziua lui Beau... ‎Mi-ar plăcea să pot veni.
‎- De fapt, Summer... ‎- Nu.
‎- Mama zice că-l pierd dacă cedez. ‎- Cineva trebuie să cedeze primul.
‎De fapt, aș ceda sunându-l. ‎Dacă mă invitați voi, nu e cedare.
‎Dar e cedare dacă accepți.
‎Ba nu, fiindcă nu fac eu primul...
‎E cedare.
‎Înțeleg.
‎Nu vreau să fiu invitată ‎unde nu sunt dorită...
‎copiilor care vreți credit.
‎Summer, vrei să vii la tata la pe...?
‎Sunt emoționată că vreți să vin. ‎Strângeți-vă laolaltă.
‎De ce?
‎Pentru cadoul lui Beau.
‎Așa! Ziceți „la mulți ani”!
‎- Credit. ‎- La mulți ani!
‎Vai, ce...!
‎Salut, aproape sărbătoritule!
‎Ce-ai făcut?
‎- Nimic. ‎- Bine...
‎Ce e asta?
‎Păpușa Boone.
‎Voia să ascult iar și iar cântecul ‎de dragoste pe care mi l-a compus.
‎Poate îți dorești ‎Poate nu vrei
‎Poate prime...
‎Poate de-asta n-ai zis „da”.
‎Ești nostim.
‎Dragostea e nostimă.
‎Unii au noroc s-o găsească, alții, nu.
‎Unii au parte de ea, ‎dar o dau în bară fiindcă sunt căpoși
‎și n-o invită la cina festivă, ‎deși vor s-o vadă.
‎De ce avem mereu discuții de suflet ‎în bucătărie și nu putem doar să mâncăm?
‎- Nu pricep de ce n-o inviți pe Summer. ‎- De câte ori să-ți zic? M-a manipulat.
‎Vrea să știe cum stați.
‎Ești cu ea de peste opt luni. ‎Ce intenții ai?
‎- Nu contează. ‎- Ba dimpotrivă.
‎Dacă ai de gând să te însori cu ea, ‎e pierdere de vreme s-o eviți.
‎Zău? E pierdere de vreme să cânți cu Boone ‎dacă n-o să te măriți cu el?
‎Nu se compară. ‎Eu și Boone avem o relație profesională.
‎L-ai invitat înapoi în trupă ‎pentru că încă simți ceva pentru el.
‎De-asta ești și tu cu Summer ‎în pauză „temporară”.
‎- Altfel ați fi în pauză „permanentă”. ‎- Da, sunt nebun după ea.
‎- Dar ea vrea căsnicie. Eu, nu. ‎- Nu acum.
‎Da, dar e cinstit să continui relația?
‎Da. Cândva poate vei fi pregătit ‎să te însori cu ea.
‎Dar cum vei ști, dacă nu e în trupă?
‎- În trupă? ‎- Nu „trupă,” Boone. Beau!
‎- Ha! ‎- Niciun „ha”!
‎Un mare „ha”!
‎Tocmai am avut o revelație.
‎Ce revelație?
‎Că eu și Summer suntem defazați.
‎Oricât țin la ea, ‎nu e cinstit să continui relația.
‎- Mersi că m-ai făcut să-mi dau seama! ‎- Nu te-am făcut eu să-ți dai seama.
‎Nu! Faci asta acum? Nu poți încheia ‎o relație cu o zi înainte de ziua ta!
‎- Scrie în carte. ‎- Ce carte?
‎Nu lua măsuri pripite ‎cu o zi înainte de ziua ta.
‎Nu hotărî ceva ce ai putea să regreți. ‎Zi că-mi faci mie un cadou.
‎E ziua mea.
‎Da, dar tu ai zis că nu vrei nimic.
‎Summer? Mă scuzi că te deranjez.
‎Trebuie să vorbim despre...
‎- Nu eram și eu în poză? ‎- Îmi pare rău.
‎Rama e de 25x35 cm. Tu erai la 36.
‎Cu ce te pot ajuta? Am treabă.
‎Trebuie să-ți spun ceva, dar mi-e ‎că nu le mai dai copiilor creditul.
‎- Atunci nu-mi spune. ‎- Nu veni la petrecere!
‎Drăguță, fără petrecere nu există credit.
‎Mă temeam că o să zici asta.
‎Bună!
‎Nu petrecere, nu credit.
‎Ce spuneai?
‎Dacă nu erați în pauză, i-ai fi trimis ‎gogoși și Beau te-ar fi vrut la ziua lui.
‎- Nu mă vrea la petrecere? ‎- L-ai manipulat să se însoare.
‎Nu l-am manipulat pe Beau.
‎Intenționat.
‎Poate l-am împins subconștient ‎într-o anumită direcție,
‎dar fiindcă îl iubesc atât de mult.
‎Dacă el nu e pregătit...
‎aștept cât e nevoie.
‎Relativ.
‎Trebuie să-i spui asta și lui Beau! ‎Dacă ești dispusă să aștepți...
‎Relativ. Nu pot să-i spun.
‎- Nu i-am zis nici că-l iubesc. ‎- Ce?
‎Mama zice că bărbatul spune primul.
‎Dacă nu-i zici, ‎te alegi cu praful de pe tobă.
‎Ce, eu nu vreau să-i spun cât îl iubesc ‎și ce nefericită sunt fără el?
‎E ca versiunea asta de jazz corporatist ‎a piesei lui LeAnn Rimes.
‎Nu pot trăi fără el.
‎Nu pot respira fără el.
‎Dacă mă părăsește, cum voi supraviețui eu?
‎- Exact asta vreau să-i spun lui Beau. ‎- Perfect!
‎Dacă îi cântă LeAnn în numele meu? ‎Sunteți prietene. O suni?
‎M-a blocat.
‎Atunci... poate îi cânt eu.
‎Mâine, la petrecerea lui.
‎Da! Beau mi-ar simți dragostea ‎fără să rostesc cuvântul „iubire”.
‎- Nu știam că ai voce. ‎- Bailey...
‎Am ieșit a cincea la Miss Tennessee ‎trei ani la rând.
‎Tu ești cântăreață semiprofesionistă. ‎Ai putea să mă înveți.
‎- Știu și eu? ‎- Te rog!
‎Te pun la loc în poză.
‎Am nevoie de tine
‎Iubitule, nu știi că tu ești tot
‎Ce e bun în viața mea?
‎Acum spune-mi
‎Cum să trăiesc fără tine?
‎Vreau să știu
‎Cum să respir fără tine?
‎În ce cheie cântă?
‎În ce cheie nu cântă?
‎...voi supraviețui?
‎Nu?
‎Nu, copiilor cărora Summer ‎le-a împrumutat 1.200 $?
‎Da, da!
‎Mi-ai cerut ajutorul ‎și o să-ți dau câteva sfaturi,
‎începând cu tonul.
‎Dylan, dă-ne un do.
‎Încearcă să reproduci nota asta.
‎Summer repetă cântecul ‎pe care i-l cântă lui Beau la petrecere.
‎Zău?
‎Excelent!
‎Zău că-i excelent!
‎Și n-ai auzit decât o notă.
‎Hai să le oferim un aperitiv.
‎Ți-am luat ceva ce o să-ți placă mult.
‎- Căști antifonice? ‎- Și mai bine!
‎Plăcintă?
‎Nu oricare. E aia cu nuci pecan ‎și glazură de burbon și sirop de arțar,
‎cum făcea bunică-ta.
‎Mi-am amintit că-ți place și m-am repezit ‎până în Alabama să-ți cumpăr.
‎Ți-ai amintit ‎de plăcinta alcoolizată a bunicii!
‎...să supraviețuiesc?
‎Mai bine de atât nu se poate.
‎Bag mâna în foc.
‎Summer, am o întrebare. ‎Știi să faci play-back?
‎Sosesc!
‎- Repede! ‎- Bună!
‎Surpriză!
‎Scuze, am venit cu două mașini. ‎Beau vine cu...
‎Surpriză!
‎Mi-ai zis că e o cină privată, în familie.
‎De-asta e surpriză.
‎Atenție! Bailey m-a pus să vă spun ‎că se plătește consumația.
‎Vă mulțumim tuturor că ați venit.
‎Știți că tatei nu-i place să se facă caz. ‎Nu voia să-l serbăm.
‎Noi am insistat, ‎căci merită să fie serbat.
‎Acum, înconjurat de toți cei dragi, ‎e fericit.
‎Nu, tati?
‎Uite gropițele! E fericit.
‎Tati, tu faci totul pentru noi. ‎Trebuia să facem și noi ceva pentru tine.
‎Te iubim. La mulți ani!
‎Până la fund!
‎Mulțumesc, copii.
‎Desfă cadoul!
‎Bine, bine!
‎E o șa.
‎Nu se poate!
‎E o șa Billy Royal Classic.
‎Ca cea pe care mama voastră...
‎- Te iubim! ‎- E în regulă, tati.
‎Mulțumesc.
‎Mai vrem să îi mulțumim cuiva.
‎Nu ți-am fi putut lua cadoul fără...
‎Summer!
‎Dulceață, eu...
‎Știu că nu te așteptai să mă vezi.
‎Surpriză!
‎N-o să meargă, Boone.
‎- Te-am decepționat eu vreodată? ‎- Serios?
‎O dată.
‎Orchestra?
‎Cum rezist o noapte fără tine?
‎Dacă ar trebui să trăiesc fără tine ‎Ce fel de viață ar fi aia?
‎Eu
‎Vreau să te strâng în brațe ‎Să te țin la piept
‎Ești lumea mea ‎Inima și sufletul meu
‎Dacă ai pleca
‎Mi-ai răpi tot ce e bun în viața mea
‎Spune-mi
‎Cum să trăiesc fără tine? ‎Vreau să știu
‎Cum să respir fără tine ‎Dacă tu pleci?
‎Cum voi supraviețui?
‎Cum
‎Cum să trăiesc?
‎Încă o dată!
‎Cum voi supraviețui?
‎Beau, îmi pare rău!
‎- Mă duc după ea. Tu... ‎- Îmi fac bagajul?
‎- Du copiii acasă. ‎- Asta voiam să zic. Haideți!
‎- Summer? ‎- Nu intra! Am fața goală.
‎Nu! Ești frumoasă.
‎De fapt, ești mai frumoasă ca oricând.
‎Sunt arse patru becuri, de-aia.
‎Nu plânge.
‎Ai fost o dulce.
‎- Ți-a plăcut cum am cântat? ‎- Mi-a plăcut gestul.
‎Nu! Hai, tu!
‎Iubito, nu plânge.
‎Beau...
‎Iartă-mă că te-am făcut de râs.
‎Voiam să-ți spun ce simt prin cântec,
‎fiindcă mi-e greu să-ți spun în cuvinte.
‎Dar...
‎nu-mi iese în niciun fel.
‎Lasă-mă să decid eu asta.
‎Ții minte când ne-am cunoscut?
‎Am intrat în bancă și acolo erai tu.
‎Deșteaptă, dinamică, amuzantă, ‎chiar și puțin cochetă,
‎cum nu-i șade deloc bine ‎unui consilier financiar,
‎dar am semnat contractul.
‎Pentru prima dată...
‎după multă vreme, ‎m-ai făcut să mă simt viu.
‎Ți-am spus că s-ar putea ‎să nu mai pot iubi. Știi ce ai zis?
‎Că nu îți e frică să încerci. ‎Iar când eu dădeam înapoi...
‎tu împingeai înainte.
‎Sunt nebun după tine, Summer.
‎Și eu sunt nebună după tine.
‎Trebuie să fiu sincer cu tine.
‎Îmi place mult ce e între noi,
‎dar nu sunt gata să mă însor.
‎Bine.
‎Beau, eu...
‎sunt dispusă să aștept cât e nevoie.
‎Relativ.
‎Lasă-mă să termin.
‎Summer...
‎Nu sunt gata să-ți pun verigheta pe deget, ‎dar sunt gata să fac un pas înainte.
‎Doamne!
‎Nu credeam c-o să fiu așa fericită ‎să nu mă mărit.
‎Ai făcut furori în rândul fetelor.
‎- Câte numere ai căpătat? ‎- Șase. Aproape un telefon întreg.
‎- O iau eu. ‎- Da.
‎O duc eu sus.
‎Ce e?
‎Mersi că ai născocit planul ăsta dement.
‎Aproape a mers.
‎Și te-ai dus până în Alabama să-mi aduci
‎plăcintă cu glazură de burbon ‎și sirop de arțar ca a bunicii.
‎Știu cât îți place ‎și cât ții la bunica ta.
‎N-a mai făcut nimeni ‎ceva așa frumos pentru mine.
‎- Plângi de bucurie sau de tristețe? ‎- Plâng...
‎că nu cred că te-am dat uitării.
‎Ce?
‎Așa credeam, ‎dar am fost silită să mă întreb...
‎dacă te-am invitat înapoi în trupă ‎pentru tine...
‎sau pentru mine.
‎Am impresia că pentru mine.
‎- Suntem meniți să fim împreună. ‎- Nu pot avea încredere în tine.
‎De asta am zis „nu”.
‎Te-am cerut de soție fiindcă vreau ‎să-mi petrec viața cu tine.
‎Nu poți să sari de la A la Z.
‎Trebuie să meriți toate literele.
‎Asta ia timp.
‎Da.
‎Dar nu spui „nu”.
‎Spui...
‎- Să meriți. ‎- Da.
‎Mă mulțumesc cu poate
‎Subtitrarea: Steliana Palade