APELE NORDULUI
Episodul 4 - Diavolii de pe pământ
Otto mi-a spus că în a şaptea zi,
Dumnezeu a privit spre pământ şi a văzut că totul era în regulă.
Eu sunt un creştin cu frica lui Dumnezeu la fel ca cei mai buni dintre ei,
dar dacă aş fi un alt tip de om,
aş îndrăzni să cer banii înapoi.
Vorbitul cu Dumnezeu nu o să ne revigoreze,
şi dacă vrem să supravieţuim iernii
cu raţiile pe care le avem,
va trebui să începem să vânăm.
Astăzi, ne vom despărţi în grupuri de câte trei.
Eu, Otto şi McKendrick
ne vom lua puştile şi vom urca pe promontoriu în căutare de hrană.
Ceilalţi vor rămâne aici
şi vor merge cel puţin o oră pe zi pe jos pe malul mării
ca să-şi menţină vigoarea.
Ar trebui să mă lăsaţi să vă ajut.
Sunt un bun ţintaş. Am nevoie doar de o puşcă.
Domnilor,
înţeleg că aveţi moralul puţin scăzut în acest moment,
dar dacă preferaţi să staţi nemişcaţi,
o să vi se îngroaşe
şi o să vi se coaguleze sângele în vene.
Organele vor deveni flasce eventual vor ceda,
şi veţi muri în cel mai atroce mod.
M-aţi înţeles ?
- Am fost cât se poate de explicit ? - Da.
Da.
Foarte bine.
Bărbaţii fac aşa cum îi instruiesc eu,
dar nu fac niciun efort.
Fără rigoare şi determinare în repartizarea sarcinilor,
sunt pierduţi.
Am decis să tăiem prima barcă.
Focul le oferă puţină mângâiere şi căldură.
Cu toate acestea, eliberat treptat de nenorocirea retragerii mele
de tirania dependenţei mele,
mă simt puternic.
Trec săptămâni,
sau trec luni ?
Şi proviziile dispar.
Iar frigul pătrunde în oasele noastre.
De ce am parte de un asemenea tratament nedrept ?
Merit ceva mai bun !
Dar nu voi ceda.
Băieţi, deşteptarea.
Au foci.
Aveţi foci.
Mâncare.
- Ne e foame. - Facem schimb ?
Da.
Ce mai avem ?
O sticlă de buzunar.
- Poftim. - Nu, nu, nu, asta.
- Un cuţit. E bun. - Da, e bun.
E o sticlă bună.
Ăsta e foarte ascuţit.
Da, uită-te şi la asta.
Nu ?
Da.
Nu putem mânca aşa ceva.
Vrem mâncare.
Aia.
Da ?
Ia asta. Taie-ne o bucată din aia.
Înapoi, băieţi.
Şi-au dat seama ce o să urmeze.
Cookie.
Adu nişte lemne.
Te-ai descurcat fosrte bine, Michael.
Nu cred că tigaia este suficient de fierbinte.
E destul de fierbinte. Vrei să vii aici să te ocupi tu ?
Mai lasă-ne puţin.
Aş mânca-o şi crudă.
Şi eu.
E bună.
Dacă ne mai aduc foci,
putem arde grăsimea pentru căldură,
şi o să fie mâncare pentru toată lumea.
Uită-te cum râd şi glumesc mulţumiţi de ei.
Trebuie să facem o afacere bună.
Problema e că ei ştiu deja că suntem terminaţi.
Crezi că o să ne lase să murim de foame ?
Ar face-o cu mare plăcere. Ticăloşi păgâni ca ei
nu se împovărează cu virtuţile creştine ale unora ca noi.
Care sunt acele virtuţi ?
Ăsta e adevărul lui Dumnezeu.
Dacă nu sunt mulţumiţi cu ce le oferim,
o să plece la fel de repede cum au venit.
Atunci să le oferim puşti.
Fiecare puşcă pentru cinci foci moarte, trei puşti înseamnă 15 foci.
Ar trebui să ne ajungă toată iarna.
Le voi cere zece pentru o puşcă.
Deşi mă îndoiesc sincer
că sălbaticii ăştia ştiu să numere până acolo.
Băi !
Da, voi. Veniţi sus !
Vreau să facem schimb.
Ştiţi ce e asta ?
Ăsta. Ăsta din faţă.
Da. Încearcă.
E o armă foarte bună.
Vreau zece foci,
pentru noi, de mâncare, pentru o puşcă.
- Zece. - Te rog.
Nu, nu. Nu las din preţ în faţa unui nenorocit de eschimos.
- Zece. - Rahat.
Patru foci pentru o puşcă ? Cât de idiot mă crezi ?
Dacă pleacă acum, sigur murim.
- Vom supravieţui şi fără ei. - Nu, nu vom supravieţui.
De fapt, ia dă-mi aia.
Face parte din înţelegere.
Unde e tigaia ?
Foarte bine.
Tuturor tovarăşilor pe care i-am avut
le-a părut rău că am plecat.
Şi toate iubitele pe care le-am avut
şi-au dorit să mai rămân măcar o zi.
Dar după ce am pierdut totul
Iar eu a trebuit să mă ridic, iar tu nu,
Atunci m-am ridicat uşor şi am strigat încet
Noapte bună şi fericirea să fie cu voi.
Aţi adus...
Aţi adus o frumuseţe grasă.
Vd pot ajuta. Pot să o măcelăresc.
Da, cătuşele. Uitaţi-vă.
Vedeţi, javrele alea de acolo nu au încredere în mine.
Ei cred că sunt periculos.
Lăsaţi-mă pe mine. Lăsaţi-mă pe mine. Pot s-o fac cu uşurinţă.
Dă-mi... cuţitul tău.
Am nevoie de cuţitul tău.
O tai tu ?
Ai dreptate.
Tai-o, eu mă uit.
Ţi-am zis.
Continuă.
Am mâncat şi mâncare mai proastă la viaţa mea. Multă.
Am mâncat şi ochi.
Un ochi e uşor de scos.
Înghit orice îmi dai,
orice porcărie.
Nu sunt mofturos. Creiere, coaie, găuri de cur.
Ce spun ?
Cred că vor să plece.
Păi, nu pot.
Marea e îngheţată.
Dacă nu pleacă acum, rămân blocaţi aici cu noi.
Avem nevoie de mai multe foci.
Avem cât să ne ajungă.
Dacă se întorc o să supravieţuim.
Ce zici dacă pleacă numai bătrânul
şi celălalt rămâne aici cu noi ?
Dacă pleacă amândoi nu ştim dacă se mai întorc.
Putem vorbi cu ei, dar nu merge să-i ameninţi.
De îndată ce faci asta, vor dispărea definitiv.
S-ar putea să aibă acea puşcă,
dar nu au gloanţe şi nici praf de puşcă.
Deci cred că pot să-i ameninţ pe nemernici aşa cum vreau.
El rămâne aici.
- Tu poţi să te dai dracu'. - Michael.
Nu-mi întoarceţi spatele.
Crezi că dacă-i omori o să se răzgândească ?
Încă nu omor pe nimeni.
Intenţionez doar să obţin mai multă atenţie.
Pune arma jos.
Te rog.
Scuzaţi-mă.
Poţi să rămâi ?
Poate să rămână cu noi, te rog ?
El rămâne...
Pentru tine.
Inelul tău nu are efect.
Dacă nu poţi să-l mănânci, să-i dai foc, să-l regulezi,
nu e de mare folos aici.
Nu sunt proşti.
Îl dau la schimb cu ceilalţi vânători de balene, şi...
El rămâne.
Da ?
Mulţumesc.
Vino.
Se pare că eforturile tale criminale au dat roade.
- Asta e Britannia? - Da. Da.
Eşti un ticălos surprinzător, trebuie să recunosc, Henry Drax.
Îţi aminteşti când vorbeam că va veni şi timpul asta ?
Despre care niciunul dintre noi nu credea că va veni ?
Îmi amintesc destul de bine.
Atunci mă aştept să cam ghiceşti ce am să-ţi spun.
Nu a sosit încă acel timp.
- Nu se poate, nu aici. - Ba da, Michael.
Prostii.
Când pleacă mâine bătrânul eschimos,
o să mă ia cu el.
Ne-am înţeles deja în privinţa asta.
Am nevoie doar de o pilă ca să-mi scot cătuşele astea
şi, înţelegi tu, să te uiţi în altă parte.
Ai prefera să trăieşti ca un Yak ?
S-ar putea. O să iernez cu ei dacă mă lasă.
Şi când va veni primăvara, voi căuta o navă.
Şi unde o să te duci ?
Nu contează.
New Bedford, Sebastopol.
Nu o să mă mai vezi vreodată.
Pentru asta pot să jur.
- Toţi suntem captivi aici acum. - Da.
De ce ar trebui să te ajut eu să scapi ?
Tu eşti singurul care mă ţine în viaţă,
aşa că ei pot să mă spânzure mai târziu.
Care este rostul sau motivul ?
Lasă-mă să-mi încerc norocul cu Yak-ii.
Sălbaticii ăştia pot să mă înfigă într-o suliţă,
dar şi dacă o fac, nu e un singur om aici care să-mi deplângă moartea.
Sunt vânător de balene, nu temnicer, asta e adevărat.
Da.
Dacă stai să te gândeşti, o să ai o gură mai puţin de hrănit
şi când te întorci în Anglia
nu o să fie nimeni învinovăţit.
Tu şi Baxter puteţi să văd vedeţi mai departe de treburi
fără să văd fac eu necazuri.
Poţi să păstrezi şi partea mea.
Ştii tu, că mi-ai dat o mână de ajutor.
Eşti un ticălos...
mizerabil...
şi convingător nenorocit, Henry.
Şi mă aştept să fii mereu aşa.
Poate.
Dar dacă sunt aşa cum spui,
de ce ai vrea un asemenea diavol printre voi
când ai şansa dată de Dumnezeu să-l eliberezi ?
Nu o folosi în cort.
Carnea de focă nu este de acord cu mine.
O să intru şi o să ies toată noaptea ca să îmi fac nevoile.
- Mă gândeam... - Da.
Ce-ar fi să vin cu tine ?
Aici este mai sigur.
Nu putem supravieţui toţi peste iarnă. Şapte bărbaţi ? Nu este posibil.
S-ar putea să moară unul sau doi, dar te asigur că tu vei supravieţui.
Mai bine îmi asum riscul cu Yak-îi, aşa ca tine.
Nu aşa m-am înţeles cu ei. Doar eu singur.
Atunci o să fac şi eu propria înţelegere.
Separat, de ce nu ?
Ar fi mai bine să rămâi aici.
Nu, vin şi eu.
Şi acea pilă e biletul meu de ieşire.
You always were
Mereu ai fost un ticălos tupeist şi gălăgios, Michael Cavendish.
Ai crezut că o să mă păcăleşti, dar nu ai reuşit.
Nu rămân aici ca să mor cu ceilalţi.
- Da. - Am planuri mai mari.
Da.
Pregăteşte-te, dar aşteaptă fluieratul.
Nu veni până nu-l auzi.
Nu te-am fluierat încă.
Nici nu mă aşteptăm să fluieri.
S-a schimbat situaţia.
- S-a schimbat ? - Da.
Cum ?
O să-ţi arăt ceva.
Ce să-mi arăţi ?
Uită-te înăuntru.
La ce dracu ar trebui să mă uit ?
Mai repede, Michael.
O să-ţi placă.
Asta nu a fost ideea mea, Michael.
A fost numai a ta.
Probabil că l-a ajutat pe Drax să-şi taie cătuşele.
Şi-a meritat soarta, idiotul dracului.
Acum ce facem ?
Ce mai mâncăm dacă a dispărut carnea de focă ?
O să ni se facă foame.
Doar dacă nu facem o tocăniţă gustoasă din marele Maestru Cavendish.
De ce i-o fi omorât Drax pe eschimoşi ?
Probabil că au avut ceva ce şi-a dorit el.
Şi acum ce facem cu nenorocitul ăsta ?
Îl îngropăm, bineînţeles.
Dumnezeule,
ajută-ne să înţelegem scopul Tău şi mila Ta.
- Dă-l dracului. - Apără-ne
de păcatul grav al deznădejdii.
Să nu cedăm răului.
Dă-ne credinţa
în lucrările Providenţei tale.
Ajută-ne să ne amintim
că Dragostea Ta a creat această lume,
iar Iubirea Ta o susţine în fiecare moment.
Şi să ne amintim
că suntem o parte a celei mai mari taine ale tale
şi că nu eşti niciodată absent.
Şi chiar dacă nu reuşim să-ţi vedem Prezenţa,
sau o confundăm cu ceva mai neînsemnat,
Tu încă eşti aici cu noi.
Mulţumim, Doamne. Amin.
L-am avut pe Diavolul însuşi trăind printre noi.
I-am văzut urmele paşilor în zăpadă.
Copita despicată, semnul Satanei. Am văzut-o clar ca lumina zilei.
Şi eu am văzut-o.
Ca urmele lăsate de un porc sau de o capră.
Nu există astfel de urme.
Nu există niciun fel de urme.
Singurul Diavol de aici este cel din noi înşine.
Drax este Satana care a luat o formă trupească.
- Nu este om ca mine şi ca tine. - Nu este Diavolul.
Este un spirit chinuit, dar nu este Diavolul.
L-am văzut în visele mele. I-am vorbit de multe ori.
Afară sunt trei oameni morţi
pe care i-aş pune mai presus de visele tale.
Indiferent cine e, acum a dispărut.
Da.
Dar unde s-a dus ?
Şi cine spune că nu se mai întoarce ?
Putem să găsim tabăra Yak-ior,
şi ei ne pot duce la abatorul de balene al americanilor
de pe insula Blacklead. Acolo vom fi în siguranţă.
Nu ştim unde e tabăra lor sau cât de departe e.
M-am săturat să tot urmez sfaturile altora.
Am urmat ordinele de când am plecat din Hull,
şi din cauza asta am ajuns în această situaţie rea.
Nu există urme.
Niciun punct de reper, sau nu unul pe care l-am putea recunoaşte.
Cine vrea să rămână în acest loc blestemat, n-are decât să rămână,
dar eu nu mai stau aici nici măcar o oră.
Rămâi măcar să mănânci în seara asta.
Eşti un om cumsecade, Otto,
dar te pun la pământ dacă-mi stai în cale.
Nu sunt prea mulţi bărbaţi
care ar lua apărarea unuia ca mine.
Aşa că îţi mulţumesc.
Mult noroc.
Şi ţie.
Dacă Henry Drax nu este Diavolul,
atunci nu pretind că ştiu ce este.
Dacă există un cuvânt inventat pentru un om ca el,
nu cred că l-am învăţat.
Nici n-ai să-l înveţi,
sau nu dintr-o carte scrisă de om.
Ai visat că vom muri cu toţii,
şi visul se împlineşte.
Avem foarte puţină mâncare,
marea este complet îngheţată,
şi noi îngheţăm treptat zi de zi, fără speranţa...
că vom fi ajutaţi...
sau salvaţi.
Se mai întâmplă minuni.
Dacă există un mare rău, de ce nu ar exista şi un mare bine ?
Semne şi nenorocite de minuni.
Asta e cea mai bună oferta a ta ?
Nu-ţi ofer nimic.
Nu şi de acum încolo.
Dacă vom trăi, trebuie să vânăm.
Ce ?
Trebuie să vânăm.
Da. Ştiu.
Imediat după ce se schimbă vremea.
Ce zici de un urs ?
Poţi să mănânci un urs ?
Da. Poţi.
Eşti mulţumit ?
- Patrick. - Ce e ?
Nu e niciun semn. Am îngheţat.
Hai să facem schimb.
Homo homini lupus. (Omul e lup pentru om)
Homo homini lupus.
Rahat.
Vino afară.
Vino afară !
Vino afară.
Vino afară !
Vino afară şi înfruntă-mă !
Înfruntă-mă !
Vino afară !
Vino afară.
Vino afară. Vino afară.
Stai aici să te odihneşti,
indiferent cine eşti.
Traducere şi adaptare: Aurelian Subtitrări-noi Team