Lumea zice că în Los Angeles. nu există anotimpuri.
Imaginați–vă cum ar fi să fie zilnic soare și 22 de grade.
Așa e în San Diego.
Cei din L.A. știu că o iarnă ploioasă va fi urmată de o primăvară prea scurtă,
că vara începe cu cerul înnorat
și se termină cu caniculă de nesuportat.
Și mai știu ce se întâmplă când încep vânturile Santa Ana.
Rafale de vânt uscat care mătură munții și canioanele
și se întețesc pe măsură ce se apropie de oraș.
Dărâmă linii de curent, scot copaci din rădăcini
și ne bagă în sperieți.
Par a fi răspunzători pentru tot, de la migrene la creșterea numărului divorțurilor...
...rafalele Santa Anas își fac de cap cu noi.
Până când și noaptea visăm la asta...
Fiecare rafală de vânt accentuează senzația aceea ciudată
că va veni ziua în care va trebui să dăm socoteală.
Sau cum a spus Joan Didion...
Amin.
"Vântul ne arată cât de aproape de margine suntem."
Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version - Synced and corrected by synk - - <font color="#00
3 ZILE ÎNAINTE
Bună! Lucrezi în seara asta?
Nu te-am văzut pe orar.
Jamal trebuie să-și facă de urgență obturație de canal.
I-am zis că-i țin locul.
- Pare că nu-ți convine. - Nu. Doar că...
Am făcut 4 ocoluri ca să ajung aici.
2 din cauza unor copaci căzuți, apoi un idiot
care intrase cu mașina într-un hidrant,
și nu știu de ce și Alvarado e închis complet.
Festivalul de Tamale.
Acum, când e apocalipsa vântului 2022?
Eu de asta nu vreau să lucrez în perioada asta.
Și când e lună plină e la fel, și când încep vânturile Santa Ana,
oamenilor li se pare okay să se poarte complet aiurea,
fac tot felul de tâmpenii,
care din prostia lor, devin situații de urgență.
- Am zis că din prostia lor? - Parcă da.
Până acum câte apeluri au fost?
Doar câteva, chestii obișnuite.
Da, niște bețivi care făceau scandal.
Unii care s-au accidentat de la o umbrelă adusă de vânt.
- Înjunghierea cu papagalul. - Ce?
Cum poate un papagal să înjunghie pe cineva?
De fapt cineva a fost înjunghiat cu un papagal.
De fapt o statuie cu un papagal. A fost cam ciudat.
Dar n-a fost cel mai ciudat lucru pe care l-am văzut.
Să sperăm că e o zi obișnuită, dar cu ceva vânt.
Cât de rău poate fi?
Într-o declarație de mai devreme,
LAFD au anunțat că se vor identifica
zonele în care va fi interzisă parcarea, pentru prima dată în ultimii 2 ani.
Acțiunea va începe azi la miezul nopții...
Lenny.
E okay. Coboară.
Mama, nu pot s-o liniștesc.
De ce sunt artificii?
Ce se sărbătorește luni, la 8 seara?
E clar că nu le pasă nici de animalele de companie, nici de mediu.
Poate reușește tata să o ajute când o să ajungă acasă.
- Dar nu trebuia să fi ajuns deja? - E perioada cu vânturile Santa Ana.
Firma lui nu angajează destui oameni ca să poată rezolva
toate cazurile de stâlpi căzuți.
Parcă e mai rău.
Nu, nu, Lenny! Stai!
Iau eu lanterna.
Și eu iau cutia cu mâncare.
Îmi pare foarte rău.
Probabil se ascunde undeva.
Dar dac-o lovește o mașină? Dac-o atacă un coiot?
Hei, o s-o găsim.
Cred că e așa de speriată.
Eu mă duc s-o mai caut,
dar tu pregătește-te de culcare.
Acum nu mai sunt artificii, poate o să vină când o strig.
- E o idee bună. - Okay.
- Oh, slavă Domnului! - Lenny, mi-am făcut atâtea griji.
Ce ai acolo?
911, ce urgență aveți?
Câinele ne-a adus... o mână...
O mână?
Da, o mână tăiată.
Nu, Lenny. N-o mai lua.
- Las-o. - Și știți a cui e mâna?
Nu. Câinele a fugit de acasă și apoi s-a întors cu ea.
- Dar sigur e adevărată? - Nu știu.
E oribilă, are sânge pe ea,
cred că a ronțăit-o și Lenny înainte să vină cu ea în casă.
Okay. Puteți să i-o luați?
Să o iau?
Trebuie să-mi spuneți
- dacă mai e caldă. - Oh, Doamne.
- Carne de om... - Mama, ție ți-e așa greață.
Mai e... mai e caldă?
Sigur.
- Okay, da, da, e caldă. - Bun.
Asta înseamnă că a fost secționată
- destul de recent. - Okay, am adus cutia frigorifică.
O să o ținem la rece până veniți.
Nu, nu, nu, stați. Nu o puneți direct în gheață.
Dar ce să facem cu ea?
Puneți mâna într-o pungă de plastic și apoi puneți un prosop
între ea și gheață.
Și apoi?
Apoi așteptați să vină paramedicii și să sperăm că găsim proprietarul.
În fiecare an mă gândesc "Asta a fost.
Acum chiar că am văzut de toate." și apoi vine perioada cu vânturile Santa Ana,
și mereu apare ceva și mai ciudat.
O mână detașată de corp. Am mai văzut așa ceva.
Da, dar de obicei e pe lângă... proprietar.
Hen, Chim, ce părere aveți?
Nu pare să fie fost tăiată.
Rana e destul de brutală. Poate de la o explozie?
Artificiile. Înainte să ajungă soțul meu acasă,
cineva dăduse cu artificii.
Acum nu se mai aud artificii.
Știți de la ce casă?
Cred că de acolo.
Okay, toată lumea să verifice din casă în casă.
Trebuie să găsim cui îi aparține mâna.
Nimic?
Nu. Am căutat în tot cartierul.
Ar putea fi de oriunde, nu?
Poate a adus-o câinele de mai departe.
Mă scuzați.
Pot să vă dau o mână de ajutor?
Mulțumim, avem destule ajutoare.
Oh, okay. Bine.
Nu mă duc eu.
Haide, puștiule.
2 mâini, 9 degete!
- Cine și-a pierdut mâna? - Prietenul meu.
E în mașină. Trebuie să-l ajutați.
Am vrut să-l duc la spital.
Aici căpitanul Nash, de la 118.
Avem nevoie de încă o ambulanță la locația unde suntem.
Avem 2 victime cu amputații traumatice.
Degetul tău știi unde e?
Nu. Nici nu l-am mai căutat.
Când am văzut cât de rău e Manolo.
Hen. Amputație totală a mâinii drepte
în poziție distală față de radius și cubitus.
Să pun un garou.
Pulsul e în creștere. Pun o perfuzie.
Cum ați reușit amândoi să pierdeți câte o bucată din corp?
Concurs de artificii.
De ce n-ați sunat la 911?
Mama e în comitetul de cartier.
Ea se ocupă de cazurile cu artificii ilegale.
- Nașpa. - Păi și voi ce v-ați gândit
c-o să faceți cu mâna?
- Își revine. - Eu...
Hei, mă auzi?
- L-am păstrat. - Ce?
Degetul!
Mă duc eu.
Okay. Mulțumesc.
Păi și cum o să-i explici asta mamei tale?
... nu știu.
Okay.
Cap, o mică problemă...
- Ăsta e deget mare. - Lui nu degetul mare îi lipsește.
- Mai e o victimă. - Bun.
Trebuie să reluăm căutările.
Dispeceratul, aici căpitanul Nash, de la 118, din nou.
Cred că avem nevoie și de o a treia ambulanță.
Lucrurile sunt din ce în ce mai ciudate.
Tare!
Astea au microfon,
nici nu va trebui să ți le dai jos
dacă te sunăm.
Ăsta e imens. Ce e?
O să vezi.
Uau! Super tare.
Mersi, mama! Mersi, mama!
Cu plăcere, scumpule.
Putem să-l facem azi?
E ziua ta. Facem ce vrei tu azi.
Ce vreau eu?
Orice.
Atunci... pot să întreb ceva despre mama mea?
Ce?
Mama mea naturală.
Sigur.
Sigur. Poți să ne-ntrebi orice.
Știți unde e acum? Locuiește în apropiere?
A locuit.
Dar s-a mutat, undeva în nord.
Oh. Okay.
Ești dezamăgit?
Nu. Doar că...
Zilele trecute am văzut o femeie care mi s-a părut că seamănă cu mine.
Și m-am întrebat dacă n-o fi ea.
Păi...
dacă vrei să știi cum arată,
cred că are mama niște poze mai vechi.
Da.
Trebuie să fie pe undeva prin pod.
Dacă vrei, le caut.
Ar fi tare. Pot să montez ăsta în bucătărie?
Sigur nu vrei să ne-ntrebi și altceva?
Nu. Doar atât.
Okay. Atunci du-te și începe tu,
și vin și eu imediat, okay?
- Poți? - Da.
Nu m-așteptam la asta.
De 10 ani tot așteptam, dar cred că ne-am descurcat bine.
Îi răspundem la întrebări. Facem cum vrea el.
Da.
Cred că a fost okay.
Atunci de ce pari așa speriată?
Vânturile astea nenorocite.
Disperă pe toată lumea.
Eu sunt bine, dacă vrei să știi.
Voiam să văd cu ochii mei,
să văd care-i treaba.
Perioada de incendii pare că se mărește în fiecare an.
Și devine și mai apocaliptică.
E stresant pentru un pompier.
Din fericire pentru mine,
consilierul meu mi-a spus odată
că trebuie să fac față urgențelor care există,
nu să-mi fac griji de cele care încă nu s-au întâmplat.
Pare că-i merge mintea.
Probabil arată și bine.
Și e și foarte modest.
Mă bucur să văd că ești bine.
Și la muncă, și acasă.
Faci aproape 5 ani de abstinență.
Știi că eu socotesc că sunt 4.
Chiar și așa, tot e bine.
Așa mă simt că nu trăiesc degeaba.
Tu ești okay?
Aș zice că am nevoie de o pauză.
M-aș duce să vizitez familia fiului meu.
- În New Mexico, nu? - Da, Las Cruces.
O să fiu plecat vreo 2 săptămâni.
Mă gândeam să-mi ții tu locul.
Dacă are nevoie cineva să-și verse ce are pe suflet.
Sigur.
- Ea e Athena? - Da.
Wendall.
Îmi pare rău... Sper că nu vă deranjez.
Nu, nu, nu, nu. Eu tocmai...
mă pregăteam să-mi iau la revedere.
Dar mă bucur că te-am văzut înainte să plec.
- Tu ești bine? - Nu mă plâng.
Ai grijă de tine.
Și de el.
Am.
Wendall.
Sigur ești bine?
Că nu pari în apele tale.
Poate din cauza vânturilor Santa Ana. Am auzit că disperă pe toată lumea.
Da.
Ai grijă.
E totul okay?
Nu, nu cred.
Iar lucrezi?
Cedric m-a rugat să facem schimb de tură.
Se duce la St. Louis să-și vadă familia.
Dar știu că ți-ai luat un macchiato gigant...
Ai dormit vreun pic azi noapte?
Am fost cât pe ce să adorm.
Dar n-am reușit.
Vreau să mă duc la St. Louis.
Crezi că acolo au vânturi din astea
de 80 de km pe oră, care apar din senin și disperă pe toată lumea?
Sunt sigură că au tornade.
- Nu mai contează. - Rezistă.
O să se termine repede.
911, ce urgență aveți?
Vă mulțumim că ne-ați anunțat. O echipă e deja pe drum.
Unde i s-a blocat? În gură?
Bine, aveți răbdare, paramedicii sunt pe drum.
Nu săriți pe fereastră.
Așteptați să ajungă pompierii. Nu, laptele stricat nu e otrăvitor,
dar recomandarea mea
e să faceți curățenie mai des.
911, ce urgență aveți?
Alo?
E cineva la telefon?
Ne pare rău.
Numărul apelat nu mai e activ.
Ciudat.
911, ce urgență aveți?
Alo?
Dacă nu puteți vorbi, apăsați orice tastă pe telefon.
Sunteți acolo?
Dacă mă auziți, faceți un zgomot.
Parcă vorbesc cu o fantomă.
Dispeceratul către 6-0-9-M-21.
Verificați adresa 387 Nottingham.
Am tot primit apeluri de la această adresă,
dar apelantul nu poate sau nu vrea să vorbească.
Asta dacă există...
Casa Crimelor?
Urăsc locul ăsta.
Crezi că stă cineva ilegal aici?
Ori asta, ori e o fantomă.
Verifică în spate. Să verificăm toate ferestrele și ușile.
Alo? LAPD.
E cineva aici?
Mi-e și jenă.
Îmi pare rău că a trebuit să bateți drumul până aici.
A crezut că sunt o fantomă.
Era ceva alb care plutea în aer...
Era un sac de gunoi. Zbura pe afară.
Nu-i nimic.
Te-ai rănit, hai să examinăm rana.
Toată lumea știe că e bântuită casa asta.
Dar de ce te furișai pe afară?
Pentru că asta e slujba mea?
Am auzit că niște adolescenți voiau să dea o petrecere aici.
Vecinii de vizavi au văzut lumini de lanternă,
apoi dintr-o dată
i-au văzut cum ies în fugă, țipând.
Nu mi-e clar ce s-a-ntâmplat.
Vezi?
Casa e bântuită.
Da. Dar are stuctură bună...
Ei erau copii. Tu ești un adult de 40 de ani.
Se pare că nu ai nimic serios.
Dar de la dispecerat ne-au spus că ți-ai pierdut cunoștința?
Haide... Le-ai spus și asta?
Super... Acum o să știe toți.
Dispeceratul către 118.
Puteți să-i rugați să nu mă mai sune?
Vă sună de aici?
Cineva din casă continuă să sune la 911.
Am avut 6 apeluri de când a ajuns poliția acolo.
Opriți-i. Vă rog.
Verificăm acum, dispeceratul.
Bingo.
Cu plăcere.
Bun.
Dispeceratul, cred că am găsit sursa problemei.
N-ar trebui să mai primiți apeluri în seara asta.
Recepționat, 118.
Și serios, mulțumesc.
Bobby, salut, frate.
Îmi pare rău să te deranjez, dle. căpitan Nash.
Cred că... cred că am dat-o-n bară.
N-am știut ce să fac.
Am crezut că pot să fac față, dar nu pot.
Nu mai pot.
Ai făcut vreodată ceva...
și nu ți-a ieșit cum voiai?
Eu am încercat.
Chiar am încercat să fiu un om bun,
dar acum am obosit.
Sunt foarte obosit.
Salut, sunt Wendall. Scuze că nu pot răspunde.
Lăsați-mi un mesaj și vă sun eu când pot.
Pare că v-ați descurcat bine.
I-ați răspuns la întrebări; și când o să mai aibă,
o să-i răspundeți și la alea.
Așa cred...
Aș fi curioasă de unde i-au venit toate întrebările astea.
Era să-și piardă una dintre mame.
Normal că s-a gândit
și la mama pe care n-o cunoaște.
Sper să fie asta.
Mă îngrijorează, iar vânturile astea nu mă ajută deloc.
Mereu mă scot dintr-ale mele.
Asta pentru că știm ce dezastru pot provoca.
Când e vânt, sunt și incendii.
Nici voi n-ați reușit să dormiți?
Încep să cred că e contagioasă insomnia asta.
Unde e Buck?
Doarme buștean în dormitor, mai ales că e liber.
- Tu de ce nu dormi? - Păi...
Căutam informații despre casa aia.
Aia unde i s-a părut lui Williams c-a văzut o fantomă.
Casa Crimelor?
Da, voiam să aflu mai multe.
Nu mai locuiește nimeni acolo de ceva vreme.
Nici nu-i de mirare, având în vedere că i se spune Casa Crimelor.
Și poate de asta nu poți să dormi.
Ce crime au fost acolo?
3 crime în anii '60.
Tatăl familiei a venit acasă înainte de crăciun,
și-a ucis cele 3 fiice, apoi s-a sinucis.
Mama a scăpat cumva. Nu știe nimeni ce s-a ales de ea.
Și casa a rămas nelocuită de atunci.
Oare de ce...
Ce naiba?
Nu, nu, nu, opriți-vă. N-aveți voie aici.
- Nu, nu, nu, opriți-vă. - Sunteți okay?
Anunț eu la dispecerat.
- Dle., nu... - Alo?
Mă auziți?
Poate a făcut un accident vascular, sau un infarct?
Dnă., puteți deschide ușa?
Hei, ce s-a-ntâmplat? Am auzit țipete.
Okay. Sper că e un vis.
E cumva...
- Goală. - Și adormită?
Dnă.?
Doarme buștean. Poate e somnambulă.
- Somnambulă la volan. - Ce să facem?
Nu era periculos să trezești un somnambul?
Probabil mai puțin periculos decât să conduci așa.
Okay, uite cum facem. Buck.
Adu o pătură. Chim, să o consultăm,
poate are și buletinul în mașină.
- Eddie, te uiți tu pe scaunul din față? - E goală.
Chiar crezi că și-ar fi luat geanta înainte să iasă pe ușă?
Nu știu. Poate e în suportul de pahare
sau în torpedou sau pe undeva.
- Cap, poftim. - Da. Super, mersi.
Dispeceratul trimite poliția.
Okay.
Nu, nu. Nu, nu, nu.
Ești okay, ești okay.
Ești în siguranță.
Eu sunt Hen și sunt pompier, okay?
Vrem să te ajutăm. Poți să-mi spui cum te cheamă?
... Lizzy. Lizzy Sampson.
Lizzy, dacă ești de acord,
o să te consult ca să ne asigurăm că ești okay.
Bine.
Lizzy, se pare
că te-ai urcat la volan în timp ce dormeai.
Ți s-a mai întâmplat așa ceva?
Sunt somnambulă, da.
Dar asta e ceva nou.
Pupilele sunt egale si reacționează. Nu sunt semne de lovituri la cap.
Mare noroc...
La cum ai intrat aici, puteai să te rănești.
- Sau să ne rănești pe noi. - Nu știu dacă "noroc"
e cuvântul potrivit pentru cum mă simt eu acum.
Mai degrabă... jenă.
Îți amintești ceva?
M-am culcat pe la 11:00, ca de obicei,
apoi, în momentul următor... sunt într-o cazarmă de pompieri.
Mereu dormi dezbrăcată?
Îmi place să dorm cu geamul deschis
și să simt... briza.
Okay, pare că ești bine,
dar dacă ești de acord, o să te ducem la spital
pentru analize, ca să fim siguri.
Cred că da...
Buck, ia vezi în vestiar
dacă avem vreun tricou curat sau ceva de îmbrăcat.
Bun, și cu mașina ce facem?
Mașina mea?
Cu care era să ne calci.
Ciudat.
Eu n-am mașină.
Oh, Doamne.
E prea evident să fi fost o crimă. N-are cum să fie asta.
Atunci de ce i se zice "Casa Crimelor"?
Nu-i mai da nas.
Dacă i se zicea "Casa întâmplărilor nefericite" n-ar fi avut nici un farmec.
Asta crezi că i s-a-ntâmplat familiei, o întâmplare nefericită?
Pare că nu știe nimeni.
M-am uitat la 3 bloguri și un podcast,
fiecare zice ceva diferit.
Ia uite cine s-a trezit.
Nici tu n-ai putut să dormi?
Cine poate să doarmă când intră o mașină așa neanunțată?
- Preferai să se anunțe? - Da.
Nu vrei să bei ceva?
Ba da, sigur.
Imediat o să răsară soarele.
O să fie băutura de trezire, Cap.
Ciocolată caldă.
O băutură caldă ar trebui să te adoarmă.
- De la triptofanul din lapte. - Am pus lapte de ovăz.
Asta e. Merge și așa.
De la vântul ăsta mă mănâncă pielea.
De la ionii din aer.
Serios.
E totul okay, Cap?
Simțiți mirosul?
Foc.
Okay, trebuie să ne mișcăm rapid. Proprietățile din sud și din est
ar putea fi în pericol dacă se schimbă direcția vântului.
Buck, Eddie, voi 2
sunteți la furtune în partea din față.
Hen, Chim, tu ești în spate.
Okay, ne vedem sus.
Okay. Quintana, dă-i drumul!
Care e situația?
Noi locuim în apropiere.
- Ați stins incendiul? - Aproape.
O să continuăm să udăm zona
cu apă și substanțe de ignifugare,
să fim siguri că nu mai arde ceva mocnit
ca să nu se aprindă vegetația.
Aveți idee de la ce a pornit incendiul?
Încă nu.
Anchetatorul urmează să vină.
Credeți că a fost pus intenționat?
Așa e protocolul pentru incendii de acest tip,
- lângă zone rezidențiale. - Auzi, Cap!
Da?
Mulțumim.
Avem o victimă.
Mă bucur să văd că ești bine.
Oh, nu.
Cap?
Lasă-mă puțin.
Ce?
Lasă-mă puțin!
Ce e?
Îl cunoșteai?
E Wendall.
Consilierul meu.
Sunt bine.
Să ne spălăm și să mergem acasă.
Poate reușim să dormim în sfârșit.
Ai vorbit cu familia lui Wendall?
Nu s-a dus la New Mexico.
M-a mințit.
Fiul lui nu știa nimic
despre mesajul pe care ți l-a lăsat?
A zis că n-au mai vorbit de câteva săptămâni.
Wendall părea...
Că e drogat.
Am vorbit cu detectivul care se ocupă de caz.
Zona în care l-au găsit e cunoscută ca loc de adunare
pentru drogați.
LAPD mereu primește reclamații că se adună acolo.
La mai puțin de 2 km distanță e un centrul de reabilitare.
Crezi că acolo se ducea Wendall?
A zis că n-o să mai puteți vorbi o vreme...
Și știm că nu se ducea să-și viziteze familia.
- Asta și mesajul... - Da,
dar dac-așa ar fi fost, de ce nu mi-a spus?
Când ai avut tu probleme,
n-ai vrut ca echipa să afle.
Că ei te admiră.
Poate așa s-a gândit și Wendall.
Nu așa funcționează procesul de recuperare.
Nu ascundem așa ceva între noi.
Nu avem cum. Ne bazăm unul pe celălalt.
Uneori întunericul e prea dens...
Și nu vezi mâinile întinse către tine, care vor să te ajute.
El m-a salvat de atâtea ori, aș fi vrut...
...să fi putut face același lucru pentru el.
Bună, cum merge?
Ai reușit să lărgești orizonturile cunoașterii umane?
Încă nu. Mai lucrez la asta.
Am scotocit prin tot podul ca să găsesc astea.
Nu m-am mai uitat de mult la ele.
- Ce-i acolo? - Niște lucruri de la Eva,
mi le-a dat înainte să te naști tu.
Mama mea naturală?
Da.
Îmi pare rău, nu am multe poze.
Când s-a îmbolnăvit... când s-a îmbolnăvit Eva,
ai fost tristă?
Am fost cel mai tristă din viața mea.
Dar acum nu mai ești tristă.
Nu?
Nu.
Pentru că am întâlnit-o pe mama ta.
Și apoi pe tine.
Pot să mă uit la astea la mine-n cameră?
Sigur nu vrei să ne uităm împreună?
Nu, e mai bine așa.
Mersi, mama.
A câta e, a patra?
Nu contează, pare că nu e destul să țină pasul cu insomnia.
Poate de la prea multă cafea ai insomnie...
Eu funcționez pe cafea. E ceva normal pentru mine.
Voi ce știți despre Casa Crimelor?
Am avut apeluri de acolo aseară.
Te-a sunat cineva de acolo?
Era un scurt pe linia de acolo.
Acum îl interesează pe Chimney,
și aș vrea să înceteze.
E obsedat de ea.
Când am ieșit din duș,
m-a întrebat dacă nu vreau să ne uităm împreună la autorizații de construcție din 1942.
Ceva interesant?
S-a construit o baie suplimentară.
Voi cum stați cu suplimentarea?
Odată ce treci de faza de "Hei, am cinema de la mine
din pat", nu mai e așa de bine...
E destul de greu să dormi
când știi câte mai ai de făcut.
Măcar nu mai sunt suprize cu cea mică.
Nu, lui Jee îi place camera ei.
Abia reușesc s-o trezesc dimineața.
Măcar unul dintre noi reușește să doarmă bine
cu vântul ăsta...
- Iar cu Casa Crimelor? - Tocmai.
Nu cred că e adevărat ce se spune despre casă.
I-am trimis un email proprietarului.
Ce? Cum l-ai găsit?
Pe internet.
Crezi c-o să răspundă?
- Fantomele. - Da.
Sună de pe telefonul lui Buck.
Bagă-l și pe el în conferință.
Salut, sunt și cu Hen în conferință.
Bine ai venit la petrecerea noastră în pijamale.
Păi și dacă eu nu sunt în pijama?
Nu vrea nimeni să știe cu ce ești tu îmbrăcat, Buckley.
De unde ai știut că nu dorm?
Mi-ai tot trimis linkuri despre casa aia
la fiecare 15 minute,
deci dacă nu ești somnambul și trimiți mesaje, nu știu ce să zic.
E posibil așa ceva?
Cine știe? De ce m-ai sunat?
Am vești noi.
Am zis să vă spun dimineață, dar...
Dacă tot te trezise Chimney cu știrile despre Casa Crimelor...
Deci ce vești ai?
O secundă. Să-l sun și pe Eddie.
Yo!
Salut, frate. Ești în conferință cu mine, Hen și Chim.
Pe toți ne afectează vântul ăsta.
N-aș pune totul pe seama vântului.
Chimney e obsedat de o casă.
Eu îmi fac griji pentru copil.
Iar Buck...
E oficial responsabil pentru crearea unei vieți.
Deși mai simplu ar fi să spun
că urmează să fiu tată.
Kameron e însărcinată?
Da, o să aibă un copil.
Felicitări! Dar stai.
Te felicităm și pe tine?
Nu știu. E ciudat să-l felicităm pe el.
E mai ciudat să nu-l felicităm.
Eddie are dreptate. Nu prea știm cum se face.
Să vedem ce zice și Bobby.
Credeți că nu doarme?
După ce zi a avut, sunt sigur că e treaz.
Stați puțin, stați puțin.
Dle., e foarte târziu.
Dacă nu sunteți pe lista de vizitatori...
Vă rog, caut informații despre prietenul meu.
Cum spuneam, informațiile despre clienții noștri sunt confidențiale,
inclusiv informația dacă prietenul dvs.
a fost sau nu pacient aici.
Clienții noștri apreciază discreția pe care reușim să o oferim.
Sigur că da.
Dar prietenul meu Wendall nu, pentru că e mort.
Mulțumesc.
Am o situație la recepție.
Mulțumesc.
Știți de la ce a pornit incendiul?
Trebuie să plecați.
Am aflat ce mă interesa, acum o să plec.
Bine.
Plec chiar acum.
Gata, gata.
Okay, băieți.
O să-ncerc să mă culc puțin. Chris trebuie să se trezească
peste o oră.
- Ne vedem mâine. - Bine.
Pa.
Auzi, Buck, dar nu ne-ai spus.
Cum te simți acum...
că ai creat o viață?
Eu sunt fericit. Sunt fericit pentru ei.
Îmi făceam griji... dacă n-o să meargă,
și am spus da
doar ca să aibă încă o dezamăgire?
- Deci ești bine? - Da.
Da, cred că da.
Simt că în sfârșit aș putea dormi.
Noapte bună.
Ne vedem mai încolo.
Îți poți imagina cum e să nu-ți cunoști copilul?
De Denny vorbești?
Știu că e normal,
că o să aibă multe întrebări, și că cel mai bine ar fi
să fim sincere cu el.
Dar nu vrei să fii sinceră.
Aș vreau să-i spun
că l-am luat dintr-o pădure fermecată
și să nu mai trebuiască să vorbim de părinții lui biologici.
Copilul e deștept. N-ar fi crezut o așa poveste
- nici când avea 5 ani. - Doar că...
De atâta timp mă gândesc că e copilul meu.
Nu știu dacă vreau să-l împart cu cineva.
Întotdeauna va fi copilul tău, Hen.
Indiferent câte întrebări va pune.
Am vești bune.
La vreme au zis că vântul a luat o pauză,
începe să se potolească,
dar s-ar putea să înceapă ploaia.
Josh? Ești okay?
Au fost cele mai obositoare 3 zile
din cariera mea profesională.
Nu cred că mai pot face meseria asta...
Okay. E puțin cam...
Știi că în meseria asta
toți ajungem la un moment dat la un punct în care nu mai putem.
Am crezut că al meu a fost acum 10 ani,
și chiar am vrut să ies la pensie.
Poate acum e momentul.
Probabil ești doar obosit.
A fost haos. Ai lucrat multe ore suplimentare.
Cred că ce m-a dat peste cap
a fost când a sunat George să-mi spună că are apendicită.
Cred că e un semn. Mi-am încheiat treaba aici.
Trebuie... trebuie să vorbesc cu Sue. Trebuie să-i spun că demisionez.
Stai, stai, stai, stai. Nu.
- Nu face asta. - Josh,
trebuie să-ți spunem ceva.
Faptul că George are apendicită nu e un semn.
E o farsă.
În toți anii ăștia, ai reușit să eviți perioada cu lună plină,
și te cam lăudai cu asta.
Așa că am zis să ai și tu parte de nebunia asta.
Trebuia să fie ceva amuzant, știi?
N-am crezut c-o să te afecteze în felul ăsta,
ne pare foarte rău.
Foarte, foarte rău. Te rog, nu demisiona.
Eu...
am știut.
La început, nu. Ați reușit să mă păcăliți o vreme,
dar când a sunat George că are apendicită,
atunci mi-am dat seama.
- Cum? - Pentru că eu i-am aprobat liberele
când și-a scos apendicele.
Acum 3 ani.
Chiar merită să fii mâna dreaptă a șefului.
Și apropo, o mână dreaptă
care lucrează de fiecare crăciun și Thanksgiving.
Și nu mă laud că am reușit să evit perioadele cu lună plină.
Nu mult.
Atunci suntem okay? Nu ești supărat pe noi?
Va trebui să așteptați următoarea perioadă cu lună plină ca să vedeți.
Îmi pare rău. Nu trebuia să întreb de mama mea biologică.
Nu trebuie să-ți ceri scuze.
Am vrut doar să știu de unde provin.
Cu cine semăn.
E foarte normal.
N-ai făcut nimic greșit.
Eu am crezut că da.
Că te-am rănit.
Nu. Nu, nu, nu, nu.
Nici vorbă.
Nu-ți bate capul cu asta.
Voiam doar să ne asigurăm că ești okay.
Nu vrem să crezi ca există ceva
despre care să nu poți să ne întrebi.
Noi o să-ți spunem orice ai vrea să știi.
Trebuie să vă spun și eu ceva.
Nu caut o altă mamă.
Vă am pe voi și sunteți super.
Și tu ești destul de super.
Cred...
cred că toți suntem destul de super.
Vă iubesc pe amândouă.
Și noi te iubim.
Știu că arată cam nasol acum...
Puțin spus nasol.
De ce am venit aici?
Nu știu cum să zic, casa asta...
- îmi vorbește. - Da.
Și mie îmi vorbește, îmi spune "Fugi, fugi departe de mine."
Trebuie să punem ferestre noi, trebuie să văruim.
Trebuie să facem câteva exorcisme.
Tu nu crezi în fantome, Maddie.
I se spune Casa Crimelor, Chim.
Nu trebuie să cred în fantome
ca să știu că nu vreau să locuiesc aici.
N-a fost nici o crimă aici.
Nici vorbă de 3 crime.
Ce? Parcă aici a murit toată familia aia.
Au murit, dar nu în casă.
Tatăl familiei era la volan, se întorcea acasă pentru crăciun.
Toate 3 fetițele erau în mașină.
Ploua și drumul era alunecos.
O altă mașină i-a lovit și i-a scos de pe drum și au murit.
Doamne, îngrozitor.
Și mama?
Mama era acasă, împacheta cadouri.
S-a mutat de aici după înmormântare, și nu s-a mai întors.
Și casa a rămas goală de atunci?
Nu s-a îndurat să se despartă de ea.
Ca să nu se despartă de ei,
așa că a avut casa până anul trecut, când a murit.
De unde știi toate astea?
Am luat legătura cu proprietarul actual, nepotul ei.
Încă nici n-a scos-o la vânzare.
N-a vrut să apară
toți curioșii și amatorii de senzațional.
Nici el n-a mai intrat în casă de vreo 10 ani.
De asta arată așa.
Aici își măsurau înălțimea.
3 fetițe.
O familie a locuit aici.
Ar trebui să locuiască iar o familie aici.
Bună, eu sunt Denny Wilson.
Cred că tu ești tatăl meu.
Ca orice anotimp, și vânturile Santa Ana se duc.
Tensiunea și haosul pe care îl aduc cu ele se duc,
odată ce ele se risipesc deasupra Pacificului.
Orașul se odihnește,
și reintră într-un ciclu familiar.
Vin ploile, deși din ce în ce mai rare.
Așteptăm să înflorească jacarandele
și suntem nemulțumiți când se ofilesc.
Pentru că știm că cu fiecare zi suntem mai aproape de momentul
în care se vor întoarce vânturile.
Și dacă e ceva de care orașul nu va putea scăpa...
...este faptul că în orice moment
va putea arde din temelii.
Traducere FetitaCareL-aLuatpeNUinBrate based on English version - Synced and corrected by synk - - <font color="#00