Agnes, fiica mea, e moartă.
290 de copii au murit la mănăstire...
Și-am găsit doar 3 înmormântări.
Suntem singurele mămici rămase
{an8}- ce-au trecut prin iad împreună. - Lasă-mă!
{an8}Mi-a spus mama că părintele Percy a pus-o-n legătură
cu Casa Sfinților Păstori și c-am fost adoptat prin ei.
În februarie 1989.
Dacă nu s-au închis? Dacă s-au ascuns?
Ai fost la Casa lui Lazăr?
Ce-am pătimit acolo?
Nu vreau să revii pentru un timp.
Conform actului, ești mort.
- Dar ești în viață? - Da.
E fals, nu?
Are ștampila guvernului și toate cele. E la fel ca la Agnes.
Poate și ea-i în viață.
Exact.
Te-ai născut într-o casă pentru mame?
Eu nu...
Nu prea vorbesc despre asta.
E în regulă.
Serios.
De ce-mi arăți actul?
Am luat câteva dosare.
Dovezi din casa părintelui Percy.
Între alea și astea, poate...
poate găsim ceva și aflăm ce-a pățit fiica ta.
Mulțumesc.
Thanks to bird, www.addic7ed.com
Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ Subs.ro Team www.subs.ro
The Woman in the Wall - S01E05 „Ex Gratia”
- Câte felicitări sunt? - Părintele Percy le-a păstrat pe toate.
Felicitări aniversare, scrisori, felicitări de crăciun de la familiile...
pe care le-a ajutat.
Sigur.
- Dumnezeule! - Ce? Ce e?
„Dragă părinte Percy, crăciun fericit și-un an nou fericit,
numai bine, Frank, Joyce și...”
Breda.
„Vârsta de 8 și patru luni.”
Clemence a avut o fiică pe nume Breda.
Ea e, cea din mijloc.
Breda s-a născut în 1985. În aceeași lună ca Agnes.
Ea trebuie să fie, nu?
Dacă-i ea și părintele Percy a fost implicat în adopția ei,
poate că și ea are certificat de deces.
Nu știu.
Dar putem verifica.
De unde ai astea?
Nu întreba.
Sergent, verific să văd cum ești.
Știu c-ai spus că ești bolnav, dar aud cum molfăi și mă gândeam că poate...
„Connor...”
Aici e!
„Breda Tooley.”
„Cauza morții: astm.”
„2 mai, 1986.”
Ce naiba se petrece aici?
Poate Frank și Joyce ne pot spune.
„Nr. 11, Drumul Morii.”
Atât.
- Drumul Morii? Câte drumuri d-astea sunt? - Multe.
Poți să te uiți aici?
Ceva biserică cu inimă?
„Biserica Inimii Sfinte.”
Fir-ar, oriunde te-ai uita în țara asta
- vezi o biserică d-asta. - Dar câte-s lângă Drumul Morii?
Bună treabă, Columbo.
Unu.
Doi.
- Aici. - Trei.
Patru.
Cinci.
Și asta-i cea mai aproape.
- Să începem d-aici. - Bine.
- De ce crezi c-a vrut să ne vedem? - Poate vrea să te ceară.
- Sunt vești proaste. Sigur sunt. - Te oprești?
Ar fi bună o canapea d-asta în sufragerie.
Dar să nu te-mbolnăvești în ea.
De ce nu?
Nu tu, copilul!
Niamh! Anna! Salutare.
- James. - Nu.
Vă rog, nu vă ridicați.
Vă pot aduce ceva?
- Ceai, cafea? - Nu, suntem bine, mersi.
- Mi-ar plăcea o cafea. - Un moment.
Ne aduci o cafea, te rog?
Mulțumesc.
Ce-i asta?
Eu...
N-aș merge până acolo să zic c-am reușit,
cum ar spune unii, dar...
Statul recunoaște mănăstirea Kilkinure...
ca o spălătorie.
Odată ce semnați, da, ca Spălătoriile Magdalene.
Și toate femeile vor fi îndreptățite la o compensație.
- Ai reușit. - Dumnezeule...
Doamne...!
Nu cred!
Dumnezeule!
Nici n-am știut că mama a fost într-una până când a murit.
Nu i-a spus nici măcar tatălui meu.
Așa rușinată s-a simțit.
Și acum asta, recunoaștere oficială...
îți poți imagina ce-ar fi însemnat pentru ea acest lucru?
Aș vrea să fie aici să vadă...
Ar fi mândră de tine.
Sunt...
Sunt alte femei pe care le putem ajuta,
așa că cu cât se semnează mai repede, cu atât mai bine.
Mulțumim, James.
Merg după cafea.
- Ești bine? - Da.
- Ești sigură? - Da.
- Când ai dormit ultima dată? - Nu știu. În ce zi suntem?
E miercuri.
Nu știu. Acum o săptămână?
Cât știi despre mama ta?
Mă refer la cea biologică.
Cât știi și tu despre Agnes.
Doar numele.
Și care-i numele?
Catherine.
Stai, dar și tu ai avut un certificat de deces.
De ce nu-i întrebăm pe ai tăi dacă știau ce se petrece?
E complicat.
Am înțeles.
- Stai, oprește! - Ce?
Ia-o la stânga!
Ce?
Ia-o la stânga!
Biserica Inimii Sfinte!
Asta-i.
Sergent?
Nu ți-ai luat liber?
Ce-i aia?
Încă nu-s sigur.
Skelly...
Nu te-ai săturat să fii nefolositor?
Scuze.
Nu mă refeream la ceai.
Eu mă simt nefolositor.
Și m-am săturat.
Drennan.
Detectiv Drennan, da, sergent Massey, din Kilkinure.
- N-am mai vorbit de mult. - Am nevoie să-mi trimiți
toate materialele relevante acestui caz.
- Ce? - Da.
- Toate? - Da.
Rapoarte patologice, istoricul apelurilor, îmi trimiți tot ce ai.
Nu cred că-i relevant.
Nu-i relevant?
Știi că mașina victimei a fost arsă pe proprietatea statului?
- Da, normal. - Ăsta-i un oraș mic
și localnicii nu-și fac griji doar pentru criminalul preotului,
- dar mai e și-un piroman liber! - Piroman?
Da, a dat foc mașinii și mai era puțin să ardă și secția.
Și tu zici că nu-i relevant?
Cred că-i foarte relevant. De fapt,
superiorul tău va crede că-i relevant?
Așteaptă puțin.
Nu te grăbi. Am tot timpul din lume.
Pune ceainicul pe foc.
Asta-i.
Bresnahan.
Lorna! Stai.
Doar nu...
Le voi arăta insigna,
le spunem că investigăm iregularități în procesul de adopție... sau ceva.
Bine? Și continuăm d-acolo.
Ce? Și eu?
Tu...
Cred că-i mai bine să nu zici nimic.
Nu pot spune nimic oamenilor ce-au luat fiica lui Clemence?
- Da? - Salutare.
- Căutam familia Bresnahans? - Sunt părinții mei.
Supraveghez casa momentan.
De fapt, câinele.
Vă pot ajuta cu ceva?
- Tu ești...? - Breda.
Voi cine sunteți?
Scuze, sunt detectivul Colman Akande.
Știi când se întorc părinții tăi?
Ea-i fetița mea...
Nu-i așa că-i frumoasă?
De unde mi-a știut numele?
Ar fi mai bine să vorbim cu părinții tăi.
- Despre ce-i vorba? - De adopția ta.
Doamne...
Tu ești mama mea biologică?
Nu.
Nu, nu sunt.
Dar o știu.
Am știut-o.
- Ai știut-o? - Ea...
- Doamne, cumva a...? - Da.
Acum câteva zile.
Îmi pare rău.
Nu, stai, voiam să te întreb...
Fir-ar.
Băga-mi-aș!
Despre ce-i vorba, serios?
Mă numesc Lorna.
Am fost în case pentru mame la fel cum a fost mama ta.
Asta ești tu.
Fir-ar.
De cât timp știi că ești adoptată?
De ani mulți.
Ai mei mi-au spus când eram foarte mică.
Poate prea mică.
Eu eram: „Mamă, tată!”
Ei erau: „Te oprim la aceste cuvinte, draga noastră.
În interesul corectitudinii, nu suntem părinții tăi biologici.”
E amuzant.
Nu-i amuzant. Scuze, nu știu de ce-am zis asta.
A fost amuzantă?
Mama mea biologică?
Nu.
Părinții mei au mai încercat să adopte, dar statul a spus că-s prea bătrâni,
iar cineva din comuniune le-a spus să vorbească cu un anume părinte,
- că-i va ajuta... - Părintele Percy Sheehan?
Da, nu-i știu numele.
Dar le-a spus alor mei că-i un copil
ce n-o duce prea bine.
Are nouă luni dar cântărește cât un nou-născut,
fiindcă mama ei n-o hrănea. Că pur și simplu a abandonat-o.
Da.
Lucrurile n-arătau bine pentru bebelușul Breda.
Părinții mei n-au vrut să fiu trimisă la Sfânta Alma.
Sfânta Alma? Ce-i aia?
Nu știu, acolo mergeau majoritatea copiilor.
- Majoritatea copiilor? - Da.
Într-un fel, am avut noroc.
Noroc?
Așa-ți spui?
Da, părinții mei au făcut totul pentru mine.
Mi-au salvat viața prin faptul că m-au scos de acolo.
Nu, nu dăm vina pe ei.
Doamne, au reipotecat casa!
- Stai, ce?! - Da, să mă salveze.
Ce...?
- Au plătit adopția? - Nu.
Au dăruit banii.
- Câți bani? - Nu știu.
Stai, cui a dat banii? Celor ce te-au ținut?
- Nu. - Atunci cui?!
Nu, nu! Au fost un mulțumesc. Doamne!
Faceți să sune de parcă...
Nu mă faceți să-mi urăsc părinții...
Nu, nu vrem asta.
Cred c-ar trebui să plecați.
Mulțumim de timpul acordat.
Lorna?
Știi, ea nu...
Mama ta, Clemence,
nu te-a lăsat de izbeliște și nu te-a abandonat.
N-ar fi făcut asta niciodată.
Te-a iubit foarte mult.
Te-a iubit mereu.
Biserica Sfânta Alma, școala Sfânta Alma, Fântăna Sfânta Alma.
Felul în care a vorbit de copiii ăia, poate că-i un orfelinat?
Primire apel: Niamh
Ai găsit ceva?
- Colman! - Ce?!
Ai găsit ceva?
Ai certificatul Bredei cu tine?
A spus c-a fost adoptată când avea nouă luni, da?
Ar fi cândva în mai.
Da.
Certificatul ei spune c-a murit pe data de doi mai.
Uite ce-a marcat părintele Percy în aceeași zi.
Donație privată. Acoperiș: 5.000£.
5.000£ nu-i o sumă mare acum, dar acum 30 de ani...
Da, a spus c-au reipotecat casa.
Da. Uită-te ce apare la sfârșitul lunii.
Altă donație privată. Mobilier: 7.500£.
E un alt copil.
25 februarie.
Donație privată. Reparații generale: 4.500£.
2 aprilie. Donație privată. Cărți de cântări: 6.718,36£.
- Ce sumă ciudată. - Du-te-n septembrie.
Cât?
18 septembrie, 1986.
Donație privată. Întreținere: 10.887,09£.
Au vându-o.
- Se cheamă trafic de carne vie. - Au vândut-o!
Au vândut-o!
Lorna, dă-mi-o!
- Dă-mi-o! - Au vândut-o...
- Asta-i dovadă. - Asta-i viața mea!
E și viața mea.
Din câte cred, și părinții mei au făcut o asemenea donație.
Sigur.
Putem merge să-i întrebăm?
Dar recunosc, nu?
- Tot ce s-a întâmplat? - Da.
Dacă semnați, statul irlandez o să recunoască
că ați fost în Spălătoriile Magdalene
și forțate să lucrați acolo împotriva voinței voastre.
Și așa o să-i spună?
O spălătorie?
Nu un centru de antrenament
- sau o școală...? - Nu.
Vor spune c-a fost o spălătorie.
Slavă Domnului pentru asta.
Ar trebui să fim gălăgioase acum fiindcă sunt unii ce habar n-au de asta.
Se pot lua de biserică și de stat iar voi veți ieși triumfătoare.
Scuzați-mă, revin imediat.
Ai venit!
- Am reușit! - Da!
Ești bine?
Fetelor.
- Fir-ar. - Toată lumea...
Ea-i Carmel.
- Nu se poate. - Salutare.
Dumnezeule.
A fost prietena mamei la spălătorie.
Și călugărița ce caută aici?
Carmel a vrut să sărbătorească cu voi.
Carmel încă trăiește-n mănăstire iar surorile au grijă de ea.
Vreți să vă luați băuturile și să luați loc pe canapele
să discutăm una alta sau...
Unde-i Lorna Brady?
I-ar plăcea situația asta.
Lucrezi cu Colman?
Ceva de genul.
A fost într-o casă pentru mame când era adolescentă.
Copilul i-a fost luat.
Dumnezeule.
Mulțumesc pentru ceai.
La telefon, ai spus că vrei să vorbim.
Da.
Legat de adopția mea, ai mers tu sau părintele Percy te-a abordat?
A auzit că avem probleme în a avea copil și s-a oferit să ne ajute.
Ai plătit pentru mine?
Dacă am plătit pentru tine?
- Cum adică? - Au fost bani la mijloc?
- Ne poți lăsa puțin? - Da...
Nu, vreau să rămână.
Poți rămâne. Merită să audă asta la fel de mult ca mine.
Nu înțeleg ce mă întrebi.
Întreb dacă ai dat bani, mamă.
Nu în sensul ăla.
- Nu cum o spui tu. - Dar cum?
Părintele Percy ne-a spus că se așteaptă la o donație.
Și ai donat?
Da, dar...
- Ce? - Nimic.
Nu, spune-mi. Ce e?
Aia n-a fost o donație, mamă.
Nouă ne-au spus altceva.
Nu ne-au spus asta.
Nu știi cum a fost pentru cei ca noi pe vremea respectivă.
Cum eram tratați. Toți ne-au întors spatele.
Dar biserica... ne-a primit cu brațele deschise.
Voiau să ne ajute.
N-ai fi rezistat încă o săptămână în locul ăla.
Știi dacă m-a dorit?
Ai întrebat-o vreodată?
Am întrebat o dată.
Dar părintele Percy a spus că nu vrea să vorbească de rău pe nimeni.
Nici măcar pe cineva care și-a abandonat copilul.
Așa că n-am mai întrebat...
Da, dar ar putea fi afară să mă caute. Catherine, mama mea, își caută fiul.
Chiar acum.
Cum o face și Lorna.
Fugi, Colman. Ascunde-te!
Omul Abuziv vine! Fugi!
Nu scoate niciun sunet sau te va auzi!
Asta-i tot ce avem de atunci. Asta-i tot ce ne-au dat.
Cine-i ăsta?
Cred că-i unul din oamenii pe care părintele Percy ni i-a prezentat.
- Da? - Lorna!
- Niamh. - În sfârșit ai răspuns.
- Ești bine? - Da, sunt bine.
N-ai răspuns mai devreme.
Sunt prinsă cu ceva.
Voiam să dau de tine
- fiindcă avem vești. - Da?
Da, va fi o scuză, compensație, tot tacâmul.
Pentru tot ce-am luptat până acum.
Ai auzit ce-am spus?
Mănăstirea va fi recunoscută oficial drept spălătorie.
Când s-a întâmplat asta?
Am primit scrisoarea de dimineață!
Suntem la Clew Bay momentan, ne-am întrunit toate
să semnăm scrisorile și să bem ceva, poate vii și tu?
Nu pot, sunt în Dublin.
- Ce naiba cauți acolo? - E poveste lungă.
Ce-ai spus despre semnarea scrisorilor?
Ți-o trimit și ție pe email.
Crezi că te vei întoarce astăzi?
Nu știu, Niamh.
Dumnezeule!
Te las, Amy distruge bufetul, dar ne vedem, da?
Da, bine.
Așa-i că-s vești bune?
Departamentul de Justiție și Dreptate
Semnătură: Dată:
Putem pleca?
„Prin prezenta, renunț la orice drept de-a acționa împotriva statului
sau orice instituție publică prin recunoașterea c-am lucrat în...
Te rugăm să completezi numele instituției...”
- E ceea ce cred eu? - Da.
Se protejează, Lorna.
Dacă semnăm asta, indiferent de ce aflăm, vor scăpa.
Și toți cei implicați vor fi liberi, inclusiv Ignatius J. McCullen oricine-ar fi.
Încearcă să îngroape situația.
Pe toată.
Asigură-te că nu semnează, Lorna.
Da, știu.
Tot nimic?
Știi ce se zice despre ăștia.
Că-s nesuferiți?
Dă-mi răbdare, nu putere.
- Sergent? - Massey!
Vreau să depun o plângere.
Doamne. Sigur...
Vrei să fii mai exact sau ghicesc eu?
Împotriva lui Amy Kane și restul femeilor adunate de Niamh.
Barmanul din Clew Bay mi-a spus c-au rezervat tot barul.
Sărbătoresc!
„Sărbătoresc?”
Umblă vorba că guvernul a cedat.
Crede tot ce-a spus femeile.
- Serios? - Da.
Și treaba cuiva e să țină pacea în Kilkinure
așa c-ar trebui să le amintești
că scormonirea trecutului n-o să le facă mai fericite.
Eu nu pot face nimic.
Nu poți face nimic?
De partea cui ești?
Știi...
ești la fel de implicat precum noi restul.
O să fie pe capul tău!
Sergent!
Da?
A sunat Dublinul.
Verifică-ți adresa de email.
Bine.
Peg, ce vei face cu toți banii?
Și nu spune geamuri duble.
Am văzut o poză într-o revistă.
Un oraș din Maroc sau Mongolia?
E o mică diferență între ele.
Oriunde-ar fi,
fiecare perete de pe stradă era vopsit în albastru precum cerul.
Vă vine să credeți?
E doar un gând.
Dar măcar o dată, aș vrea să văd locul ăla.
Dar tu, Carmel? Ce vei face cu partea ta?
Eu?
Nici măcar nu știe de ce-i aici.
Donez banii surorilor.
- Stați! N-ați semnat, nu?! - Lorna, ai ajuns.
Cine naiba-i aia?
- V-am spus! - Nu-s vești bune, Lorna?
- Sunt vești bune! - Nu!
- Nu prea cred. - Ce tot vorbești?
Dacă semnați, nu mai puteți acționa împotriva bisericii.
N-ați citit nota de subsol?
Ba da, dar de ce am vrea să acționăm împotriva bisericii?
Cred...
Nu, sunt sigură. Sunt sigură că mănăstirea ne vindea copiii.
Cu sutele.
Poate mai mulți.
E ridicol.
Sigur.
Și acum, vor să ne închidă gurile în schimbul banilor.
Nu, nu despre asta-i vorba.
- Am realizat ceva aici. - N-ai auzit ce-am spus?
- Ba da. - Ne-au traficat copiii!
Bun.
Vedeți asta? E fiica lui Clemence.
Breda.
Vie și sănătoasă.
Și aici...
Zice c-a murit în 1986.
Și e puțin ciudat ținând cont c-am băut un ceai cu ea acum dimineața.
Ești mort?
Conform Casei Sfinților Păstori, da.
Au falsificat certificatele de deces pentru a-și acoperi urmele.
Nu se ocupau cu adopția copiilor. Se ocupau cu vânzarea lor.
- „Vânzarea lor?!” - Da. Și eu am fost unul din ei.
Lorna mi-a spus c-a găsit numele a sute de copii morți fără înmormântări.
Mersi. Asta fiindcă nu erau morți. Erau traficați.
Și eu am găsit ceva.
Istoricul apelurilor părintelui Percy?
Un singur apel din seara respectivă
către un hotel din Dublin după ora 18:00 și e puțin ciudat fiindcă...
Aoife Cassidy și soțul ei erau pe drum spre Kilkinure atunci.
Dublinul crede că a durat ceva până părintele Percy a cedat rănilor.
Cu toate astea a reușit să dea un telefon.
Da, dar pe cine a sunat?
Pe persoana ce-a luat telefonul.
- A sunat criminalul? - Poate.
Să zicem că-i o simplă presupunere, dar cine altcineva
ar fi vrut să-l vadă mort pe părinte?
Ai spus-o chiar tu,
e o operațiune de amploare ce implică mulți oameni.
Și am numele unei persoane.
- „Ignatius J. McCullen.” - Dacă nu eram în concediu,
încă aș avea acces la baza de date Pulse și-aș fi reușit să aflu mai multe.
Sigur, pentru un ban, orice.
Skelly?
Ignatius J. McCullen.
Nu știu ce să zic, Lorna. Nu știu ce vrei să facem.
Vreau să mă ajutați.
Nu pot lupta singură
și dacă-s singura cu glas, vor zice că-s nebună.
Cine anume?
Ei? Statul. Biserica. Ea.
De cum semnați actul, nimeni nu mai caută adevărul.
Ăsta devine adevărul, versiunea statului,
- dar dacă nu semnați... - Da, dacă nu semnăm,
vor fi alți 20 de ani, cel puțin,
până când statul se gândește la mănăstire ca la o spălătorie.
Dacă va face asta.
- Unii nu mai au timp, Lorna! - Știu.
Ceea ce vă cer e dificil.
Nu-mi place să-mi amintesc de acel loc.
Mai nou mă bucur dacă nu zice nimeni nimic despre acel loc infernal.
Vor recunoaște întregii lumi că ceea ce ne-au făcut a fost greșit.
Vor recunoaște c-a fost greșit ca să mușamalizeze cât de terifiant a fost!
Știu...
Știu că nu-i suficient,
dar te rog, lasă să fie ceva,
fiindcă nu putem ignora asta, Lorna. Nu putem!
Amy...
Te rog...
Nu semna.
Ce diferență ar fi dacă n-aș semna?
Sunt bani frumoși.
Nimeni n-o să mai zică că-s mincinoasă.
Mie-mi sună bine.
Dar ți-ai putea găsi copilul.
Amândouă am putea.
Vor să ne oprească din căutări.
Nu-s ca tine.
De ce nu mă ascultați?
De ce-ar face-o? Când ai fost acolo pentru ele?
Și de ceva timp te lupți singură și vrei ca ele
să te creadă? Recent ai spus c-ai omorât pe cineva.
Că ai pus pe cineva în pereții casei tale.
- Așa e. A fost o femeie! - Lorna, te rog, Dumnezeule...
O chema Aoife Cassidy.
Era o călugăriță la mănăstire.
Încerca să mă ajute. Încerca să-mi spună despre situația oribilă!
Dar n-am reușit să vorbim.
Dar poate, doar poate, a fost pusă la tăcere la fel cum vor să ne pună și pe noi!
Îmi pare rău. Am obosit.
Te rog, nu semna.
Carmel, vrei să te ajut?
Vreau să vă urez pace! Pace tuturor!
Serios, Thomas, ieși afară. E un eveniment privat.
Știu exact ce e.
Da, Massey la telefon, ce e?
Massey, sunt Don. Thomas e aici și face scandal.
- Serios? - Da, e tras la măsea.
Bine.
- Poți să vii aici? - Da, vin!
Nu cred că știi ce-i J-ul, nu?
Sunt probleme la Clew Bay.
Revin într-o oră. Mă anunțați dacă aflați ceva.
Toată lumea vorbește despre banii pe care-i primiți!
Cine credeți c-o să plătească suma aia?
Statul, idiotule!
Și statul de unde va lua banii?
De la mine!
Toți banii ăia.
Vom da cu banii fiindcă o grămadă de curve
nu și-au ținut poalele-n frâu acum 30, 40 de ani!
Du-te naibii, imbecilule.
- Vi se pare corect? - Da, mi se pare.
Toate ați fost acolo pe bună dreptate!
Ajunge, Thomas. Să mergem.
Nu te preface că nu-mi dai dreptate.
Știi bine că ăla a fost locul perfect pentru ele.
Tu chiar nu mai taci dracului din gură?!
Și tu!
Nimeni nu știe mai bine decât mine de ce-a fost chemat preotul peste tine!
- Las-o-n pace. - S-o las în pace?!
Cum rămâne cu mine?
Unde-a fost toată lumea când sărea și mă călărea?
Un om căsătorit! A oprit-o lucrul ăsta?
Dar nici pe tine nu te-a oprit!
Dar nu dai uitării, nu?
Călugărițele ți-au făcut o favoare.
O favoare...?
Gata, Thomas, să mergem.
Nu, Massey, lasă-l! Lasă-l să audă ce am de zis!
Știi ce mi-au făcut acolo?!
Știi ce-am pățit după ce tu și tatăl tău ați sunat preotul
să-ți asunzi mica rușine?
Am născut în acea hazna!
N-a fost nimeni lângă mine cu excepția a două curve
ce nu le păsau dacă muream sau nu!
Care nu mi-au dat niciun calmant!
Care nu m-au cusut acolo jos după ce...
Mi-au spus că-i mort cu mult înainte să termin nașterea.
Fără nicio compasiune...
sau remușcare.
Cred c-ar fi preferat să mor împreună cu copilul meu.
N-au dat doi bani pe mine și copilul meu.
Nici măcar nu mi-au spus ce-au făcut cu corpulețul lui...
Și următoarea zi...
M-au pus să lucrez în spălătorie.
Aveam doar 15 ani, Thomas!
N-aș dori asemenea dureri nimănui.
Nici măcar ție, nemernicule!
Se pare că acelui copil i-a fost mai bine fără tine.
Fir-ar!
Nenorocitule!
Pe el, Amy!
Isuse!
Îmi pare rău.
N-am știut.
- A alunecat, nu? - Da, așa e.
Da, n-a putut sta și...
Să vedem dacă am un plasture sau ceva.
- Lasă-mă! - Așa. Gata.
- Haide. - Massey, lasă-mă!
Calmează-te. Gata.
Ar trebui să semnezi.
Niamh? E totul în regulă?
- Se întâmplă ceva! - Ia loc.
Chemați ambulanța.
Fir-ar!
Isuse!
Sunt moașă.
Am nevoie de o ambulanță la clubul Clew Bay.
- Alo? - Da.
Salut, am revenit.
Am vorbit ieri cu colegul tău?
Da, știu. Voiam să sun să confirm.
Apelul a venit la recepție, n-a fost direcționat în nicio cameră.
Știi cumva cine a răspuns?
A fost o seară aglomerată. Au avut loc trei evenimente.
- Ce evenimente? - Un moment, te rog.
Ce e?
Arhivele naționalte: Știri iezuite din Brookfield, aprilie 1994.
Deschiderea agenției de adopție Sfânta Cruce din Wisconsin,
altădată Casa Sfinților Păstori, fondată de Jim McCullen.
A renunțat la Ignatius.
Așa e.
Câțiva ani mai târziu, începe să-și spună James.
Sună mai bine decât Jim.
Unde-ai găsit asta?
La Interpol.
De ce-a fost la Interpol?
N-a fost arestat, dar a fost interogat c-a făcut strângeri de fonduri
pentru fundația Viață, Dragoste și Libertate
până când au făcut câteva clinici de avort acum un deceniu.
Oameni tare faini!
Ai o poză cu el?
Da, dar e veche de 20 de ani.
Detective...?
- Detective? - Da.
În acea seară au fost două nunți și-o conferință.
Ce conferință a fost?
Cea a grupului Eadrom.
Cred c-a avut de-a face cu supraviețuitorii Spălătoriilor Magdalene, ceva de genul.
Detective?
E James Coyle.
Isuse!
N-a venit ambulanța!
Merge cineva la bar?
Nu-i momentul, soră.
- Ne trebuie prosoape. - Merg eu!
Respiră, da?
Ce-ai mâncat?!
Scuze, câteva sandvișuri cu brânză.
- Îmi pare rău. - Așa, respiri bine.
- Continuă. - Respiră
pe ritmul melodiei Staying Alive. Știi tu, ha, ha, ha...
- Nu, nu face asta. - Poftim.
Mulțumesc.
Împinge!
Nu!
Mi-o amintesc pe Aoife Cassidy.
Nu-s surprinsă c-a venit să te ajute.
Mereu a fost ceva special la ea.
Am simțit-o.
Și când nu și-a terminat juruințele, când s-a întâmplat,
eram convinse.
Ce anume?
Doctorii au un nume fandosit pentru asta.
Dar noi știam despre ce era vorba.
Un miracol!
Și-am fost martoră.
Ce tot vorbești?
A murit...
și-a înviat.
Dumnezeu a înviat-o cu-n motiv.
Poate motivul ai fost tu.
Dumnezeule!
Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ Subs.ro Team www.subs.ro