Grăbeşte-te.
Tru, haide.
Ce s-a întâmplat, mami?
Haide, draga mea.
Totul e bine?
Nu scoate o vorbă, Tru.
Eşti singură?
Da.
Unde e fiica ta?
Nu e aici.
Bine.
Văd faţa mamei.
Şi apoi o aud.
Vocea unui bărbat şi...
Pentru că tati vine în oraş.
- Visul nu are legătură cu tata. - Corect.
Iar Meredith spune că vine în oraş doar la o conferinţă...
aşa că sunt şanse nici să nu ne dea vreo veste.
Însă mai e ceva.
Ce anume?
Chestia pe care o fac eu...
faptul că mă întorc, încercând să-i salvez pe acei oameni de la moarte...
Cred că şi mama o putea face.
- De unde ştii asta? - De la Davis.
Era asistent în noaptea când au adus-o pe mama.
Cum a ajuns ciudatul ăsta de la morgă
un expert în ce făcea mama noastră?
A vorbit cu oamenii, s-a documentat.
Iar întrebare nu este cum de ştie, ci dacă are dreptate.
Şi dacă e aşa...
ce voi mai afla?
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
Ajută-mă.
Tru Calling Sezonul 1 Episodul 14
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
E o nouă tehnologie despre care vorbesc cu toţii.
Se cheamă "pat".
Îmi pare rău. Nu am dormit prea bine în ultima vreme.
Tura ţi s-a încheiat. Nu vrei să te duci acasă să te odihneşti?
Cum adică "s-a încheiat"?
MÄƒ vÄƒd cu Harrison ÅŸi cu Meredith la cinÄƒ Ã®n trei minute.
Se zvoneÅŸte cÄƒ tata e Ã®n oraÅŸ. AÅŸa reuÅŸeÅŸte Meredith sÄƒ Ã®ndure.
- Tatăl tău? - Da.
Doar pentru că niciunul nu l-a văzut de cinci ani...
nu înseamnă că nu ne poate scoate din minţi.
Deci vrei să vorbim despre tatăl nostru, nu?
De fapt, voiam să ştiu cine vrea să împartă pâinea prăjită.
- Poftim. - Aştepţi pe cineva?
Corect. Legat de asta.
M-ai întrebat dacă am ceva de zis despre tata...
aşa că am adus pe cineva...
care ar putea să o spună mai bine.
Pe soţia lui.
Jordan.
Ăsta nu e micul dejun, e o ambuscadă.
Nu daţi vina pe Mere. A fost ideea mea.
Oricum sunt sigură că vă amintiţi că weekendul ăsta e ziua tatălui vostru.
Şi dacă e în oraş la acea conferinţă...
l-am convins să mă lase să organizez o petrecere.
- Da. - Ăsta e oraşul lui.
Şi mă gândeam că oare ce ar fi mai special pentru Richard...
decât să-şi petreacă ziua de naştere cu copiii săi?
Din care căsătorie?
Harry, ea se străduieşte. Tu de ce nu o faci?
- E doar o mică întâlnire. - Eu lucrez noaptea.
Păi vă lasă să mâncaţi, nu-i aşa?
Veniţi diseară.
Nu poţi măcar să vii?
Ce ciudat, şi eu am gândit asta despre tata la ultimele 10 aniversări.
- Tru, îmi pare rău, nu este... - Pentru ce?
Pentru că ai destrămat căsnicia părinţilor mei
sau că te prefaci că nu s-ar fi întâmplat?
Ştii, tocmai mi-am amintit că trebuie să ajung undeva.
Tru.
Nu ţi-ar veni să crezi, avem nişte candidaţi foarte îndoielnici.
Însă tu, pe de altă parte...
ai învăţat la o şcoală bună, ai experienţă de şase ani. E de bine.
Unii ar spune ce eşti supracalificat.
Unii ar spune că am întârziat cu plata chiriei.
Da.
Uite, am venit aici că se spune că ăsta e un loc de muncă decent,
cu ore de lucru rezonabile, cu un venit stabil.
Ţi-ai făcut temele.
Mai am câţiva candidaţi...
- dar îţi voi prezenta biroul. - Super.
Asta e camera de pregătire.
Aici se desfăşoară mai toată activitatea.
- Evident, nu astăzi, dar... - Corect.
Folosiţi LFD ca sistem primar de umplere?
Da.
E o săptămână liniştită.
Probabil e un lucru bun în branşa noastră.
Pot să beau ceva înainte să plec?
- Deloc. E chiar acolo. - Mulţumesc.
La momentul potrivit.
Ciudat şi complet în afara programului, dar perfect.
Le-am uitat când am plecat de dimineaţă.
El este dl Harper. Dă interviu pentru a-l înlocui pe Gardez.
Bună. Eu sunt Jack.
Bună. Tru.
A trebuit să-l notezi?
Doar pentru ca oamenii în stare să citească să nu-mi bea sucul.
Corect.
Nu poţi avea suficientă grijă...
la criza băuturilor răcoritoare despre care am citit atât de multe.
Şi eu, care credeam că nu citeşti.
Ştii ce? Probabil că voi lua o hotărâre până după-amiază.
Grozav.
Ştii unde să mă găseşti.
Scuză-mă.
Mulţumesc.
- Tipul ăsta va ajunge departe. - Da.
Să sperăm că undeva foarte departe de aici.
Te simţi bine?
Da. Doar că nu înţeleg de ce vrei să angajezi pe cineva ca el.
Ştiu că ai multe pe cap, dar eşti sigură...
că Jack te deranjează?
Bună, Claire.
Sunt Tru.
- Ştiu cine eşti. - A trecut ceva timp, nu eram sigură.
Oricum, o caut pe Jordan, mama ta.
Nu e aici. Vrei să vorbeşti cu tati?
- Nu, nu e nevoie. - Tata.
Da?
Tru.
Bună, tată.
Mă bucur să...
Eram sigură că eşti la conferinţă. O căutam pe Jordan.
Claire, fă-mi un serviciu. Supraveghează-ţi fratele, bine?
Intră. Sau te grăbeşti?
Jordan are nişte treabă.
Dar va veni diseară la petrecere. Poţi aştepta până atunci?
Nu ştiu dacă voi putea ajunge.
Ştii, serviciul.
Corect.
Jordan mi-a povestit despre micul dejun.
Şi-ar înseamnă mult pentru ea dacă ai veni aici să-ţi ceri scuze.
Să-mi cer scuze? Nu.
Poate că am exagerat puţin. Eram supărată.
Pe Jordan sau pe mine?
Ar trebui să plec.
- Vino diseară, bine? - Dacă voi putea.
Uită-te la tine.
Semeni aşa de mult cu mama ta.
Era mama ta.
Ce faci tu putea şi ea face.
Jordan, tot eu sunt. Nu ştiu dacă mai eşti plecată...
sau dacă ai mobilul la tine. Ar trebui să-mi fac griji?
Sună-mă.
Mulţumesc.
- Mă gândeam să-mi fac apariţia. - Mă bucur că ai făcut-o.
Pot sta doar câteva minute.
Unde e Jordan? Aş dori totuşi să vorbim.
Întârzie, ca de obicei.
Rămăsese să ne întâlnim aici după ce-şi termina treburile.
Aşa e Jordan.
Sunt sigură că îţi cumpără un cadou pe ultima sută de metri.
Da.
Haide.
Uite cine-i aici.
Haide.
Harrison.
Bună.
Vreau să ţi-o prezint pe frumoasa mea prietenă, Lindsay.
Bună, dle Davies.
Eşti prietena din şcoală a lui Tru, nu-i aşa?
Da.
Nu cred că Harrison mi-a prezentat vreodată o fată cu care se vedea.
Nu a mai fost nevoie.
- Lindsay, să luăm ceva de băut. - Da. M-am bucurat să vă revăd.
Lindsay pare o fată de treabă.
- Şi începi. - Nu trece în defensivă.
Te privesc şi mă gândesc că ai atâtea opţiuni.
De ce să te limitezi?
De obicei păstrezi sfatul ăla pentru felicitarea ocazională de Crăciun.
Nu-ţi irosi toate materialele bune în seara asta.
Ceea ce încerc să spun, dacă mă laşi să termin, este că te descurci bine.
Nu lăsa chestia asta cu Lindsay să te lege.
Eşti tânăr. Ţine ochii deschişi...
la ceea ce altfel ar trece pe lângă tine.
Ca să ştii...
e o chestie de moment. Nu e mare lucru.
E bine să ştiu cum stăm.
- Bună. - Bună.
- Cum a fost petrecerea? - Nasoală.
M-am dus doar ca să-i cer scuze lui Jordan, care nu a venit.
Legat de mama ta...
- Voiam doar să spun că... - Nu-i nimic.
Cred că am purtat suficiente conversaţii importante pentru o singură zi.
Şi tipul cel nou? Când începe?
Nu o va face. I-am verificat referinţele şi...
Nu s-au confirmat?
Nu. Se pare că dl Harper are prostul obicei...
de a nu veni la muncă. Permanent.
Până să sun, foştii lui trei angajatori nu aveau idee pe unde este.
- Glumeşti. - Deci se pare că suntem noi doi.
- Cine l-a adus pe acesta? - Copland de la County.
Mă ajută până găsesc un înlocuitor.
Probabil că l-a lăsat cât eram în pauză.
Pare să fi fost victima unui jaf. Are multiple răni prin înjunghiere.
Dumnezeule.
Jordan.
Tată, îmi...
Ştiu.
Probabil că nu-ţi aminteşti, dar când mama ta...
Aici am...
Am putea să o ducem altundeva dacă ţi-ar fi mai uşor.
E vina mea.
- Nu trebuia să o las să plece. - Nu aveai ce face.
Jaf.
Doamne, de-aş putea să dau timpul înapoi.
Ar trebui să vorbeşti cu ei.
O voi face.
Îmi amintesc nişte fragmente din noapte când a murit mama.
Lucruri pe care aş vrea să nu mi le amintesc.
Şi nu trebuie să fie aici.
Suntem pregătiţi. Îi vom supraveghea pe cei mici.
Nu-i nimic, voi face eu asta.
Mă poţi aştepta aici.
Lasă-l pe tati să se descurce.
În regulă.
- Şi acum? - Preiau eu de aici încolo.
- Sigur poţi... - E treaba mea.
Treaba ta e să stai cu copiii. Vor avea nevoie de tatăl lor.
Ce faci? Du-te acasă. Mă ocup eu de asta. Serios.
Nimeni nu-ţi va ridica statuie că eşti cea mai curajoasă fată din cameră.
Haide. Du-te acasă.
Nu-i poţi salva pe toţi. Du-te.
Victima a suferit multiple răni prin înjunghiere
în partea superioară a pieptului.
- Tru. - Ce este?
Nu ţi-am spus nimic.
Sex: feminin.
Tru.
Opreşte-l.
Doamne, Davis, îmi pare atât de rău.
Cafeaua e foarte fierbinte.
E a treia oară săptămâna asta când ai adormit în timpul turei.
- De ce nu... - Nu pot.
Ţi-am povestit despre soţia tatălui meu, Jordan, nu-i aşa?
E în oraş şi astăzi va fi ucisă.
- Iar e o zi din acelea. - Cât despre Jack...
verifică-i referinţele înainte de interviu ca să nu-ţi faci speranţe.
Bine. Acum unde te duci?
De crezi sau nu, îmi voi petrece ziua cu mama mea vitregă.
Tru?
Jordan, bună. Nu mă aşteptam.
Voia să ne vadă ca să vorbim despre nişte lucruri şi...
Ce ciudat, tocmai îi spuneam cuiva...
că a venit timpul să ne cunoaştem ceva mai bine.
- Serios? - Mi-ar plăcea, Tru.
Şi-mi este mai uşor cu ceea ce voiam să vă cer.
Weekendul ăsta e ziua tatălui vostru şi îi organizez o petrecere.
Voi veni.
Ai zis că probabil va pleca.
Sunt încântată, Tru. Mulţumesc.
Scuză-mă, mă duc să mă spăl.
Ce se întâmplă?
Sunt primele cuvinte politicoase pe care i le-ai spus vreodată.
Cred că suntem cu toţii plini de surprize.
Bună, copii. Ce mai faceţi?
Jordan a venit şi ne-a zis că dă o petrecere pentru tata diseară, şi Tru...
- I-a făcut vânt? - De fapt, a zis că va veni.
A fost ucisă? Haide, nu pot să cred.
De ce altceva crezi că aş sta cu ea? Nu am de ales.
A fost ucisă, mi-a cerut ajutor, ziua s-a reluat...
şi eu am rămas cu ea pe cap pentru tot restul zilei.
Vom merge să-i luăm un tort lui tata. Cred că ne vedem mai încolo?
Pot veni şi eu? Să te ajut cu planificarea petrecerii?
Desigur. Ar fi drăguţ.
Ia te uită. Ne scuzi o clipă?
Nu-mi poţi spune aşa ceva ca apoi să fugi la o brutărie.
- Vrei să fac ceva? - Nu cred, nu încă.
Dar când tata te va întreba despre Lindsay diseară...
spune-i ce simţi de fapt, nu ce vrea el să audă.
Te vei bucura. Bine?
De la birou. Mă întorc imediat.
Jordan, unde mergi după aceea?
La hotel sau te mai vezi cu cineva?
Depinde cât timp mai am.
Ce fel de tort crezi că va dori anul acesta?
Sincer, nu ai găsit omul potrivit...
dacă vrei informaţii intime despre Richard Davies.
Atunci avem ceva în comun.
Ce vrei să spui?
Tru, îl iubesc pe tatăl tău.
Şi poate chiar îl înţeleg.
Însă asta nu înseamnă neapărat că îl cunosc.
Cred că a primit o singură persoană în întregime în sufletul lui...
şi aceea a fost mama ta.
Noi, restul, ne mulţumim cu ce primim.
Vă pot ajuta?
- Îl vom lua pe cel de ciocolată. - Desigur.
Văd că ai mai ales experienţă de infirmier.
De ce ai simţit nevoia să schimbi tabăra?
Adevărul este că eu cred că am realizat tot ce-mi doream în branşa asta.
Am vorbit cu toţi foştii tăi angajatori
şi mi-au zis acelaşi lucru: că erai bun la ce făceai...
dar că într-o zi anume ai încetat să mai vii la muncă.
Ai dispărut.
Ai ceva de spus în privinţa asta?
În urmă cu câţiva ani...
am murit.
Poftim?
Eram într-o intervenţie îngrijind un puşti de 9 ani.
Fusese împuşcat în spate.
Abia obţinusem un puls...
şi cred că cineva nu voia ca puştiul să trăiască.
A început să tragă.
Eu am încasat gloanţele în locul lui.
Îmi amintesc...
că am simţit că o înţepătură de albină pe ceafă, aici.
Trei minute şi 28 de secunde. Atât mi s-a oprit inima.
Şi apoi m-am întors.
Cum a fost?
Se spune că o astfel de experienţa te schimbă.
Ar trebui să te facă să vrei să trăieşti fiecare zi din plin.
Dar pentru mine...
Eu mi-am rătăcit calea.
Ştiam că trebuie să se întâmple ceva. Nu-mi părea corect...
Nu-mi părea corect ca viaţa cuiva să fie pe mâinile mele nesigure.
Credeam că dacă schimb peisajul va fi mai bine. Nu a fost.
Sper că schimbarea de carieră mă va ajuta.
Unii ar spune că dacă supravieţuieşti după aşa ceva...
ai fost adus înapoi cu un motiv.
Cred că vom vedea.
Îmi place să scurtez drumul prin parc.
Dacă rămâne aşa, ar fi frumos să locuiesc aici.
Sigur nu vrei să iei un taxi?
Ştiu că ai multe de făcut astăzi.
Nu, mergem doar câteva străzi.
Vreau să ştii că-ţi sunt recunoscătoare că astăzi mi-ai dat o şansă.
Nu sunt sigură de ce, dar mă bucur.
Ştii, tatăl tău şi cu mine nu ne certăm prea des...
dar când o facem, motivul e de obicei relaţia lui cu voi trei.
Serios?
Dacă are vreo importanţă, cred că e distant pentru că se simte vinovat.
Pentru felul în care a tratat cele petrecute.
Dar acum s-a schimbat.
Vrea să îndrepte lucrurile. S-a schimbat.
- E un om diferit, Tru. - Jordan, du-te!
Acum ştiu de ce am plecat din oraş.
Pot vorbit cât vor despre scăderea criminalităţii.
Cred că mă voi întinde puţin înainte de petrecere.
Voi închide ochii.
Hei.
Mulţumesc.
Cine ştie ce s-ar fi întâmplat dacă nu ai fi fost acolo?
- Mă bucur că eşti bine. - Mulţumesc.
Niciodată nu te plictiseşti.
Dacă nu sunt cei mici, e Jordan.
- Din fericire e bine. - Din fericire, erai cu ea.
E drăguţă, tată. Probabil trebuia să observ mai devreme.
Ar fi mai bine să plec...
Mă bucur că nu mai dai vina pe ea.
Să dau vina pe ea? Pentru ce?
Pentru mine şi mama ta.
Tată, mă bucur că am putut să o ajut pe Jordan, dar nu e momentul potrivit.
Nu, nu e momentul. Acesta a trecut de mult. Ia loc.
Când am cunoscut-o pe Jordan, eu şi mama ta eram căsătoriţi.
Asta e clar.
Inse ne hotărâsem deja să divorţăm.
Ce?
De ce nu mi-ai spus mai devreme?
Pentru că nu voiai să ştii.
Am iubit-o pe mama ta, Tru, dar adevărul este...
că ne-am îndepărtat.
A devenit distantă. Fugea pe neaşteptate...
la ore ciudate, cu scuze incredibile. De parcă ar fi dus...
O viaţă secretă.
Adevărul este că atunci când am cunoscut-o pe Jordan,
deja eram singur de ani buni.
Dar am spus suficiente.
Probabil, prea multe.
Aceasta nu este o zi pe care să o trăim în trecut.
Te voi vedea diseară, nu-i aşa?
Ar însemna foarte mult pentru Jordan dacă ai veni.
Şi pentru mine.
- Hei, ai ajuns. - Da.
- Bună, eşti frumoasă. - Şi tu.
Te rog, nu mai sunt frumoasă de la ultimii doi copii.
Ea este Tru. Fiica lui Richard. Cea despre care ţi-am povestit.
Jordan te-a lăudat toată seara.
Dacă ne scuzaţi, vreau să cunoşti mulţi oameni.
Vino încoace.
Harrison.
Tată.
Vreau să ţi-o prezint pe prietena mea, Lindsay.
Dle Davies.
Nu eşti prietena lui Tru de la şcoală?
Ba da.
Uite-o pe Tru. M-am bucurat să vă revăd.
Pare o fată de treabă.
Chiar este.
Una dintre cele mai drăguţe pe care le-am cunoscut.
Mă bucur să aud asta. Însă la vârsta ta, Harrison...
Da, la vârsta mea, tu ai cunoscut-o pe mama.
Nu o consideri o greşeală, nu-i aşa?
Nu, sigur că nu.
Gândeşte-te. Ai trei copii minunaţi.
Dacă nu ai observat.
Da, înţeleg ce vrei să spui.
Doamne, uneori eşti atât de imprevizibil.
- Tată? - Ce este?
- E aici. - Cine? Despre cine vorbeşti?
Cel din parc, care a atacat-o pe Jordan. E aici.
Sau măcar era.
E aici, acum?
Înseamnă că nu a fost la întâmplare. O caută.
Voi chema poliţia. Nu o pierde pe Jordan din ochi.
Scuză-mă.
Tu...
ce vrei de la ea?
Fiica află mereu ultima.
Unde e fiica ta?
Tu ai făcut-o. Tu mi-ai ucis mama.
Ce vrei de la noi?
Ce se întâmplă?
Tata a zis că se întâmplă ceva cu Jordan.
- A fost aici. - Cel care a jefuit-o pe Jordan?
- Cel care a ucis-o pe mama. - Ce?
E aceeaşi persoană.
Du-te după Jordan, asigură-te că e bine. Harrison, du-te! Grăbeşte-te!
Ai mers prea departe de data asta.
Ţi-am zis ultima oară că s-a terminat. Înţelegi?
Nu vreau să te mai văd niciodată.
Tru!
Aşteaptă.
- Îmi dai şansa să explic? - Îl cunoşteai.
Nu e aşa cum crezi.
Nu vrei să ştii ce cred acum.
Da, îl cunosc. E un fost puşcăriaş şi îl cheamă Carl Neesan.
- Şi de ce ştii asta? - Eu l-am condamnat.
Eram procuror acum 15 ani. Era un puşti acuzat de crimă.
A zis că e nevinovat, ceea ce fac cu toţii.
Dovezi nu prea erau, însă voiam să impresionez, aşa că l-am condamnat.
Şi era vinovat?
Juriul a zis că este. Pentru mine a fost suficient.
Când i s-a dat sentinţa, a jurat să se răzbune
şi a spus că dacă va fi eliberat, mă va face să plătesc.
De ce astăzi?
De ce tocmai astăzi să apară?
Crezi că e prima oară? Face asta de ani întregi.
Apare, cere bani. Mă ameninţă cu răzbunarea, aşa că îl plătesc...
şi pleacă. Până data viitoare.
Şi astăzi?
Astăzi i-am spus că trebuie să înceteze.
Nu aveam de gând să plătesc.
Nu credeam că va merge până la capăt cu ameninţarea.
Doamne, nu am vrut să te amestec. Nici pe tine, nici pe Jordan.
Şi mama?
Ce treabă are mama ta cu asta?
El a ucis-o.
- A ucis-o pe mama. - De ce spui asta?
Am fost acolo.
- Nu, draga mea... - I-am auzit vocea.
Nu voi uita niciodată acea voce.
A ucis-o pe mama pentru că era furios pe tine. Voia să se răzbune.
Tru, nu.
Nu nega, l-am văzut. Eram acolo, l-am văzut apăsând pe trăgaci.
Nu a fost aşa.
- De unde ştii? A spus... - Ba nu!
Nu crezi că el a fost primul la care m-am gândit?
Poliţia a anchetat temeinic şi au spus că nu el a fost făptaşul.
Avea un alibi solid.
"Nu e omul dv., dle Davies".
Dar i-am auzit vocea.
I-ai văzut chipul?
Nu.
Dacă trăim suficient cu întrebarea asta, vrem un răspuns.
Aşa că mintea ne păcăleşte să credem că l-am găsit.
Însă nu este aşa.
- Hai, e frig. Să intrăm. - Nu pot. Mă întorc la muncă.
- În seara asta? - Mă aşteaptă. Ar trebui să plec.
La mulţi ani, tati.
Nu crezi că ai trecut prin destule?
De ce nu te duci acasă ca să dormi?
Să dorm. Ăsta e un concept nou.
Dacă nu Neesan mi-a ucis mama, atunci este adevărat?
Ce?
Că moartea ei are de-a face cu vocaţia pe care o avea.
În pofida a ceea ce ai putea crede...
nu deţin toate răspunsurile.
Dar îţi promit că te voi ajuta să le găseşti.
Mulţumesc, Davis.
Dar acum voi accepta prima ta ofertă.
Mă voi duce acasă, voi face baie şi voi încerca să dorm.
Să înţeleg că nu l-ai angajat pe Jack.
Ba da. Am decis să ascult de instinct.
- Ce ciudat. - Ce anume?
Ieri mi-a băut sucul. Cel cu numele meu pe el.
Şi astăzi e tot aici.
Ştii în câte feluri poţi schimba soarta.
Ieri l-ai întâlnit, astăzi nu ai făcut-o.
E imposibil să prevezi cum vei modifica lucrurile.
Da, aşa cred.
Doar dă-i o şansă. Te vei bucura că ai făcut-o.
E dincolo.
Va deveni mai uşor.
Ce anume?
Asta. Chestia pe care o facem.
Toţi aceşti oameni.
Răpiţi înainte să le sune ceasul. Uneori nu pare drept.
Nu m-am prea gândit la asta.
Cred că şi ăsta e un mod de a rezista.
Dar dacă vrei să vorbim, uneori ajută.
Ştii ce mi se pare nedrept?
Când tuburile şi maşinăriile îi ţin pe oameni în viaţă.
Când viaţa este prelungită dincolo de utilitatea ei.
Asta e nedrept.
- Da, aşa cred. - Voi fi sincer cu tine.
Eu cred că moartea a fost unul dintre cele mai drepte lucruri
care li s-au întâmplat unora dintre aceşti oameni.
Ai zis că nu te-ai gândit la asta.
M-ai prins.
Oricum, voiam doar să-ţi urez bun venit. Eu sunt Tru.
- Ca numele de pe cutia de suc. - Da, aşa este.
Jack.
Şi...
mulţumesc că m-ai făcut să mă simt aşa de bine primit.
Nu e niciodată uşor să fii "tipul cel nou".
Pare cunoscut, nu-i aşa?
- Eşti bine? - Da.
Nu mişca, stai aici.
Tată, nu. Te va ucide. A ucis-o pe mama.
Nu-mi pasă ce spun poliţiştii, el a făcut-o.
Te cred.
De asta totul trebuie să se sfârşească.
- Nu, tată. - Încuie uşa şi aşteaptă-mă aici.
Ţi-a apărut conştiinţa la bătrâneţe, Richard?
Cine naiba te crezi?
Cel pe care l-ai plătit ca să-ţi ucidă prima soţie.
Dacă-mi amintesc eu bine.
Aveam o înţelegere. Te plătesc şi dispari.
Nu ai respectat-o, aşa că acum se sfârşeşte totul.
Am amintit de scrisoare, nu?
Scrisoarea cu toate detaliile care îi va fi trimisă fiicei tale...
dacă mor înainte de vreme?
Tru, du-te!
Du-te!
Acum!
Când ne vom mai întâlni, nu voi trage vreun foc de avertizare,
nu ne vom urmări pe vreo străduţă.
Vei primi doar un glonţ în inimă.
Adio, Carl.
Ai... el...
Totul s-a terminat, draga mea.
S-a terminat.
Tati a avut grijă de tot.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro