Am uitat cât e de bine să alergi.
Ştiu. Trebuie să ieşi mai des. - Fără operaţii.
Grozav, nu ? Emoţia puternică, înălţimea.
- M-am simţit invincibil. - Scalpelul în mână...
- Nimic nu se compara, nici sexul, nici... Nu, sexul e mai bun.
De unde să ştiu, Sam. A trecut atâta timp.
Multă răutate, acolo jos. Este ca într-un western...
- Nu te aud. Te rog încetează. -
Schimb subiectul. Trebuie să luăm o decizie în legătură cu Naomi.
Dacă nu o înlocuim, măcar să vorbim despre asta.
Despre cumpărarea acţiunilor ei ? La asta m-am gândit şi eu... şi
am găsit o soluţie. Mă gândeam să punem în discuţie chiar astăzi.
Ştii ce ? Chiar dacă nu o înlocuim
va fi cineva să o înlocuiască. Tu.
Bonă a răcit. N-am vrut să ia şi Lucas răceală.
Nu că ar fi indicat să aduci un copil în clinică,
din cauza viruşilor, însă
o să am grijă de asta. Va fi bine.
Să ai o zi bună.
Oh, tu erai.
Ne-a fost dor de tine.
- Eşti bine ? - A plâns şi s-a ţinut de piciorul meu,
nu suport să o văd aşa. Vorbim despre Betsey, nu ?
Este prima ei zi la noua şcoală.
Va fi bine, nu ?
Ştiu că abia m-am întors,
este în regulă dacă îmi iau liber mai devreme pentru a o vedea ?
Sigur că da. Orice ai nevoie.
Este timpul.
Contracţiile sunt din ce în ce mai dese. O să intru în travaliu.
Să mergem într-o sală.
Bine ai revenit.
- Nici măcar nu se mai uita la mine. - Nu este adevărat.
Mă simt de parcă nu te-ai mai uita la mine.
Ca şi cum...
Încă de când...
De la viol. Este bine să zici.
Câteodată poate fi de ajutor.
Dacă ai încerca să vorbeşti despre asta...
Nu vreau să-mi mai amintesc.
- Ea este... - Crezi că dacă nu vorbeşti,
o sÄƒ uit ce s-a Ã®ntÃ¢mplat ? Tocmai asta.
Este acolo. S-a Ã®ntÃ¢mplat.
Şi dacă nu o să te împaci cu ceea ce Colette a păţit,
nu o să fiţi capabili să treceţi peste asta.
Ne vedem săptămâna viitoare.
Ne întâlnim la lift. Trebuie să merg la baie.
- Mi-am făcut un test de sarcină. Eşti însărcinată ? Este...
Aţi vrut asta de foarte mult timp.
Nu ştii cum să-i zici lui Ty ?
Nu, doar că...
Sunt în opt săptămâni.
Nu ştiu al cui e copilul...
al soţului meu...
sau a celui ce m-a violat.
Traducător: HttpError404 HttpError407@gmai.com
Nici măcar nu s-a uitat la el. Nimic.
- S-a uitat prin el. - Trece prin clipe grele.
Îşi va reveni.
Am o pacientă care nu ştie cu cine e însărcinată,
cu soţul ei sau cu persoana care a violat-o.
De cânt porţi cravate la servici ?
- Care este ocazia ? - Nici o ocazie. Îmi place să port cravată.
Ocazia. Este zi de voluntariat la adăpostul clinicii,
aşa că i-am invitat pe Coop şi Sam să mă însoţească.
Adică nu ai avut nevoie de mine ?
- Am crezut că... - Primesc pacienţi. Sunt bine.
Apropo, dacă tot suntem toţi aici.
Trebuie să discutăm ceva. Din moment ce am hotărât să n-o înlocuim pe Naomi,
va fi nevoie să-i cumpărăm acţiunile.
- Ce trebuie să facem ? - Trebuie să punem câte 50.000$ fiecare
pentru clinică, şi apoi vom fi parteneri egali.
- 50 de mii ? - Cec e bine ?
- Este perfect. - Şi la mine.
Hai băieţi. Investiţi în viitor.
- Sigur, orice e nevoie. - Este bine.
Dacă strângem cecurile până la sfârşitul zilei
o să rezolv şi hârtiile până la sfârşitul zilei.
O să-l scriu pe-al meu...
chiar acum.
Avem... tampoane,
prezervative şi o mostră de pastila
Ne-am stabilit aici cu o lună în urmă, din Portland.
Am încercat în Seattle şi Tacoma,
însă am realizat că dacă tot eşti fără adăpost,
măcar să fii la căldură.
Ştii ceva, ar fi bine dacă...
tu şi Elliot aţi putea veni la analize mai des.
Este o clinică. O să am nevoie de acte.
Aş putea să te ajut să-ţi găseşti actele.
Ştii ceva ? Suntem bine.
O să trecem peste.
Câţi ani ai ?
15. Şi nu ai pe nimeni, familie ?
Păi... am o mamă.
Însă nu intra în discuţie.
Pentru a-mi putea păstra copilul am fost nevoită să plec.
Însă suntem bine. Am eu grijă să fim.
A fost greu...
însă suntem norocoşi.
Ne avem unul pe celălalt. Câteodată...
Uite mâna. Este tot ceea ce contează.
Îi curge nasul de câteva săptămâni. I-am dat medicamente pentru răceală.
Însă nu-i trece. Are şi puţină febră.
O să chem pediatrul pentru a-l examina puţin.
El este Dr. Freedman. El este Elliot. Are 2 ani.
Îi curge puţin nasul şi are şi puţină febră.
Pot să mă uit la el ? Stai cuminte.
Când terminăm vrei să mergem în parc ?
Să vedem.
De când are asta ? Iritaţia ?
De câteva zile, cred.
Nu este nimic grav, nu ?
Ar fi bine să-l ducem la clinică, să-i facem un E.K.G.
Acum.
Am fost atât de sigură că e momentul.
Va fi. Trebuie doar... să aştepţi.
- Primul pacient de când te-ai întors ? - Alarmă falsă.
Am auzit că Lucas este fiul tău.
Felicitări.
- Eşti puţin timp liber ? - Vreau să faci un test CVS.
Uite. Vezi ? Anevrism al arterelor coloanei.
Vasele de sânge ale inimii sunt inflamate.
Este vorba de sindromul Kawasaki. Asta explică iritaţia pielii.
Deci, acest copil fără adăpost suferă de probleme ale inimii.
O tratăm cu anticorpi imunologici.
Ar putea ajuta însă nu este salvat în totalitate.
Însă este primul lucru pe care trebuie să-l facem, nu ?
Ce ?
Mama să nu-şi permite măcar un loc în care să locuiască, iar acum
va avea un fiu care s-ar putea îmbolnăvi tot mai rău.
Sunt îngrijorat. Aş vrea să fac mai mult.
- Cam ce ? - Aş putea să rezolv...
Printr-o procedură de evitare.
Ştiu că ai făcut chirurgie...
Stai, a fost o chirurgie uimitoare.
Da, însă este un proces.
Nu poţi să te arunci în operaţii peste noapte.
Băiatul are o problemă cu inima problemă de care suntem amândoi conştienţi
că nu se va atinge altcineva din cauza costurilor.
- Cred că exagerezi. - Posibil, însă...
mă uit la ea şi ar fi trebuit să fie la şcoală cu Maya, însă nu e.
Nu este. Este singură şi nu este bine.
Am putea să-i găsim adresa, să o găsim pe mama ei ?
Nu-i ştim situaţia. Posibil să fi fugit de acasă.
Poate a fost agresata.
Nu o să o punem în pericol
însă este de capul ei pe strada împreună cu un copil bolnav.
Nu toţi sunt bogaţi cu o viaţă perfectă.
- Cum adică ? - Am vrut să zic...
- Nu ştiu. - Să-i găsim mama.
Hei...
Ce ?
De ce suntem aici ? S-a întâmplat...
Sunt... însărcinată, Ty.
Şi...
Eşti însărcinată ?
Voi fi tată ?
Minunat. Asta este tot ce ne-am dorit.
Ştiu că m-am purtat urât. Am fost groaznic... însă
este ca un nou început.
Am făcut un test de paternitate.
Se pare că nu eşti...
Este al lui ?
- Ştiu că este groaznic. - Cât de repede poate face avorta ?
Acum ea nu se uită la mine. Acum ea nu mai vorbeşte.
Collette, la ce te gândeşti ?
Este îngrozitor.
Ştiu că este... însă...
încercăm de foarte mult timp să avem un copil.
Nu-i cum mi-am imaginat... însă
ar putea fi şansa noastră. Şansa noastră ?
Vrei să-l păstrezi ?
După ce ţi-a făcut porcul... după ce te-a violat ?
Gata, am spus-o. Te-a violat !
Iar tu îl vrei în tine pentru încă nouă luni ?
Naomi m-a chemat jos pentru o consultaţie.
Vrei să ai grijă de el ?
Îmi pare rău. Am ceva de făcut.
Soţul a aflat că soţia sa este însărcinată cu cel ce a violat-o.
- Sunt foarte ocupată... - O să ai timp.
Lucas nu o să se supere
dacă lucrezi în timp ce te vizitează.
Dacă Violet întreabă de mine, o să fiu aici pentru o consultaţie.
- Pentru ce vrei să mint ? - Pentru a putea lăsa copilul cu ea.
Trebuia să fac ceva.
M-am gândit că dacă-l aduc la servici, va fi forţată să-l vadă... şi poate...
Nu ştiu dacă forţând-o
va fi o idee prea bună. Nu mă aştept la un miracol,
însă măcar dacă ar fi curioasă,
să fie ceva să-i aducă aminte că are un copil cu mine. Am înnebunit ?
Ai încredere. Ciocolată vindeca aproape orice.
Este frumos aici. Te-ai descurcat bine.
Este frumos. Cam linişte.
- Liniştea e bună. - Este bine.
Liniştea e profesională. Însă este...
Nu ştiu, este puţin ciudat.
Toţi stau în birou si lucrează,
iar eu... mă simt că...
Mă tratează ca pe... Şefa ?
Exact.
- Eşti pe teritoriul meu. - Ai teritoriu ?
Munca e teritoriul. Tu o ai pe Violet, pe Lucas.
Eu nu mai sunt în peisaj, însă m-am împăcat.
Însă tu... aici, la serviciul meu ? Asta nu face parte din program.
Te voi ruga să pleci.
Nu-i nimic. Vorbim mai târziu.
Teritoriu ?
Sunt bine. Încerc doar să trec peste perioada asta de tristeţe.
Negarea nu durează mult la mine.
Furia durează, însă am trecut de asta.
Şi sincer, sunt prea ocupat pentru a fi deprimat,
iar pe cât de bine se poate...
Ei bine, dă-o naibii de acceptare.
Însă, mă simt...
bine.
Vrei să mănânci ciocolată cu mine ?
De fiecare dată îţi înneci sentimentele cu mâncare ?
Interesant.
Am găsit mama. Mama Danielei.
Este... grozav. Am primit cecul de la Violet şi Sam.
O să-l iau şi pe al tău şi o să-l pun în cont.
- Acum ? - Este pentru clinică,
pentru clinica noastră.
- Am nevoie de ceruri până... - La sfârşitul zilei.
Vrei să-i aduci în altă zi ?
În altă zi din săptămână ?
În altă zi din săptămână.
Ce ?
Ce, Cooper ?
Nu toţi au strâns 30 mil. $.
Las-o baltă.
Sunt cam multe tuburi. Îl rănesc ?
Nu, tuburile nu-l rănesc. Aşa îşi primeşte medicaţia.
Nu a stat niciodată fără mine.
Iar dacă nu mă întorc la adăpost până la 8:00...
Poţi să stai cu el. O să stai aici.
O să vorbesc cu asistentele.
Vezi... ceea ce fac... medicii.
Chiar cred că opţiunea cea bună ar fi chirurgia.
Să aşteptăm să ajungă mama sa. Am sunat-o... pe mama sa.
Este în drum spre noi.
Sunt o nesuferita...
o nesuferita, dura ?
Despre ce anume vorbeşti ?
- Cooper te-a făcut nesuferita ? - A ţipat la mine în legătură cu banii.
- Asta. - Ce ? Ce ?
Nimic. Doar că...
eşti o persoană bogată. Ai crescut cu bani.
Nu ai avut probleme în legătură cu asta. Pentru noi restul, nu este aşa de uşor.
Dar cu toţii suntem doctori. Doar m-ai susţinut şi tu.
Pentru că aşa este bine pentru clinică.
Şi s-a întâmplat să pot scrie cecul.
Deci sunt o nesuferita.
Ai putea fi mai sensibilă. De exemplu,
având în vedere că eşti un chirurg de clasa mondială,
nu-ţi dai seama atunci când îmi spui că nu pot opera copilul
ar putea să mă demoralizeze cumplit.
- N-am zis asta. - Ba ai zis.
- Ce se întâmplă aici ? - Robinetul a picurat toată noaptea.
- M-a scos din minţi. - Si te-ai decis să-mi dărâmi baia ?
Marmură nouă, podea din lemn tare, lumini înfundate.
M-ai târât aici
însă să nu te aştepţi să trăiesc în vizuina asta.
Dărâmându-mi baia pentru a evita să mergi la servici făcând faţa problemelor
nu este bine. Nu este bine deloc.
Ce cauţi acasă aşa devreme,
cu o privire de căţeluş ?
Suntem ca două boabe într-o păstaie. Mucegaiul este insuportabil
Amestecul este pe masă. Acum poţi să-mi scrii un cec.
- Pentru ce ? - Să-mi plăteşti muncă.
La naiba. Chiar nu trebuia să faci asta.
Nici o contracţie, la fel că dimineaţa.
Însă le simt.
Totul este aici.
Fiica mea ? O săptămână întârziere.
Trebuie să o iau de la şcoală.
Se va întâmpla atunci când va fi momentul.
Dacă păţesc ceva rău în drum spre casă ?
Dacă rămâne blocată înăuntru, sau se îneacă ?
- Copilul va fi în regulă. - De unde ştii ?
Soţul meu este plecat, iar eu am o mulţime de întrebări fără răspuns.
Am plătit pentru o moaşă cu experienţa iar tu n-ai fost prin preajmă.
Pune-mi câteva întrebări.
L-ai lăsat pe Lucas acolo ?
- Nu a plâns. - Însă este treaz.
Nu ai simţit nevoia să-l ridici
şi să te joci cu el ? Lucrez. Sunt la servici şi lucrez.
Eşti mama lui.
Charlotte îşi descărca nervii pe baia noastră.
Trebuie oprită. Aşa că o să ascund asta aici până...
Pur şi simplu n-o pot lăsa să-mi distrugă şi altceva.
- De ce te holbezi la podea ? - Încerc de câteva săptămâni
să scot petele de sânge din lemn, dar nimic nu merge. Am încercat toate mărcile.
Asta este a cincea sticlă.
Dacă Charlotte ar fi fost violată, rămânând însărcinată cu violatorul
şi s-ar fi decis să ţină copilul, ar fi groaznic pentru tine, nu ?
Nu-mi viola prietena ipotetic.
Nu o fac. Femeia care a fost violată, vrea să păstreze copilul.
Vrea să păstreze copilul ?
Este o nebunie, nu ? Cred că o să-i spun că este o nebunie.
Ştiu că nu trebuie să iau decizii pentru alte persoane, însă...
nu este drept. Că pediatru... trebuie să pui diagnostic,
trebuie să spui oamenilor ce să facă.
Eu trebuie doar să stau şi
să-i las pe oameni să-şi dea seama singuri. Să-i ajuţi să-şi dea seama. Da.
Ideea este că, greşesc, nu ?
Da. Cred.
Chiar i-ai scris cecul lui Adisson ?
Crezi că funcţionează ?
Da, poate puţin.
Cum de nu se topeşte când vede faţa asta ?
Nu se uită. Am rămas... fără idei.
Nu am fost clar ?
Te cred că nu eşti un terapeut experimentat,
însă cred că un doctor ca tine
ar înţelege ce e aia o barieră.
- Este bătălia mea, nu a ta. - Nu ne duelam, Sheldon.
- Nămi este prietena mea... - Nu. A mea. Eu o sunt pe Naomi.
- Ce ? - Nu, el ia fata,
el ia copilul... iar eu te iau pe tine.
Eşti prietena mea. Acum pleacă de pe palierul meu.
Ne vedem... mai târziu. Poţi să pleci, da ?
Pleacă.
S-ar putea să mai am câteva probleme în a-mi controla furia.
S-ar putea.
Stai. Ce cauţi aici ?
- Eşti aşa slabă. - Sunt bine, mama.
Stai. Cine a sunat-o ?
- Cine a sunat ? Cine... - Danielle, eu am sunat-o.
Te-am tot căutat, însă erai plecată.
Este superb.
Seamănă cu tine când erai de vârsta lui.
Nu-l atinge.
- Poţi să te întorci acasă. Nu mai... - Ai adus-o aici ?
- Cum ai putut să faci asta ? - A încercat... să ajute.
Să ajute ? M-a târât la clinica pentru a face avort.
Şi când am refuzat-o, a spus că trebuie să-l dau la cămin.
- Nu o vreau aici. - Danielle, te rog nu fă asta.
- Bine. Dacă nu pleacă ea, o voi face eu. - Te rog... mai stai...
Este aşa cum mi-ai zis.
- Să sperăm că o să-i găsim, da ? - Îmi pare rău, în legătură cu banii.
N-am vrut să fiu nesuferită.
Iar daca nu ai banii, ţi-i pot împrumuta eu. Nu-i nici o problemă.
Ce ?
Nu-ţi vreau banii. Şi chiar nu vreau să vorbim despre asta.
- De când este aşa ? - Mai bine de o oră. Este bine.
Doar că... îi este foame. Tot timpul plânge când îi este foame.
Era prea mare gălăgie acolo.
Fii cuminte.
Am nişte budincă de la spital.
- Crezi că vă mânca ? - Ascultă-mă.
Dacă e ceva în neregulă cu el, budinca nu îi va fi de ajutor.
Mă laşi să-l examinez ? Lasă-mă... să-l examinez.
Ce băiat cuminte.
Sună la 911.
Întinde-l.
Rămâi cu noi, da ?
N-a mai venit acasă.
Nu l-am mai văzut de când a plecat de aici.
Încearcă să treacă peste asta. Nu înţelege de ce...
- De ce te mai gândeşti. - Ştiu, îl iubesc pe Ty.
Am fost supraveghetori în tabăra de vară...
Eram perfecţi, însă...
Însă o să am un copil.
Eşti sigură că eşti pregătită
să treci prin toate astea ?
Poate. Ce...
crezi că nu sunt ?
Ştiu că vrei să ai un copil, însă...
îţi dai seama cum va fi viaţa,
când vei vedea acel copil ?
De fiecare dată când îl vezi va fi ca un replay
ce se va derula în mintea ta.
Şi îţi vei aminti...
cum stăteai întinsă şi neajutorată.
Îţi vei aminti pe el stând deasupra ta
atingându-te.
Îţi vei aminti...
cum ţipai tare,
ţipând până aveai să răguşeşti, sperând
şi rugându-te că cineva va veni şi te va găsi.
Însă nimeni nu vine.
Urmând inevitabilă durere.
Simţi că leşini...
însă înainte de asta, te întrebi dacă te vei mai trezi vreodată,
o parte din tine sperând să n-o mai faci.
Aşa că toate astea...
toate...
va trebui să le înfrunţi zi de zi.
Crezi că eşti pregătită pentru asta ?
Oh Dumnezeule...
Dumnezeule...
E posibil ca una din vene să fi cedat.
Nu are nici o logică. Medicamentul
pe care mi l-ai dat, ai zis că va funcţiona.
Am sperat să meargă. În nici un caz nu am vrut să vă punem
pe tine şi pe Elliot în pericol. Poţi să-l vindeci, nu ?
Sunt puţine lucruri pe care le putem face pentru el,
unul din ele fiind operaţia de bypass. Asta er atunci când o venă
ocoleşte vasul de sânge rupt.
Sau să introducem o sondă.
- Ce este aia ? - Este experimentală la copii de vârsta lui.
Băgăm un tub în vena pentru a-l ţine deschis.
Amândouă par bune.
Ce trebuie să fac ?
Operaţie de bypass. Este tratamentul adecvat,
are nevoie de el, şi o să-o fac eu.
- O să fac eu operaţia. - Sună bine.
Am încredere în tine. Să faci...
operaţia.
- Pot să-l văd pe Elliot ? - Sigur. Te duc eu la el.
Ştiu ce o să-mi zici, însă nu pot să stau
să o văd aşa confuză.
Pot să fac operaţia.
Este decizia ta.
Îţi mulţumesc, ca ai venit. Am vrut să vin să-ţi mulţumesc.
- Pentru ? - Pentru că ai convins-o pe Colette.
A programat avortul pe mâine.
Pentru mâine. Este sigură ?
Este acum.
Nu ştiu ce i-ai zis... nu a vrut să mă asculte pe mine...
însă îţi mulţumesc.
- Mă căutai ? - Pe Pete, de fapt.
Vreau doar să termin o conversaţie ce am început.
Am nişte cuvinte de încheiere pentru el.
Îmi pare. Violet, am o pacientă în travaliu
iar Betsey mă aşteaptă la şcoală,
iar Pete e de negăsit... aşa că... poţi să...
Ia-l în braţe...
- Mă ajuţi ? - Da.
L-ai luat ?
Nu, nu poţi să intri în travaliu de la râgâit.
Mi-a făcut plăcere să te văd.
Mulţumesc pentru că mi-ai răspuns.
Este pregătit pentru operaţie.
Danielle abia... are grijă de ea.
Întotdeauna am ferit-o de probleme.
Este cu adevărat pricepută în a face greşeli.
Toţi facem.
Ştiu, însă să ţii după tine un copil
fără să ai un acoperiş deasupra capului, fără un loc sigur,
vreau ceva mai bun pentru nepotul meu. Îmi permit asta.
Am vorbit cu avocatul meu,
iar după operaţie îl voi cere custodia.
Zice că nu va fi nici o problemă. Tu nu crezi că va fi ?
Să i-l iei pe Elliot ?
Este copita. Eu sunt mama.
O să-ţi zic ceva ce n-am mai zis cuiva până acum.
Şi îmi cer scuze pentru cum o să sune.
- Eşti o nesuferită. - Ce ?
Eşti o persoană bună
şi ai dreptate, eşti mama,
însă Danielle este şi ea mama acum.
Şi te cred că-i vrei binele fiicei tale,
însă uneori, chiar şi când vrem binele,
ajungem să rănim persoane.
Îţi zic doar să te gândeşti la Danielle.
Gândeşte-te la ceea ce Danielle crede despre tine.
Acum...
trebuie să gândesc pentru ea, nu la ea.
- Nu eşti în travaliu. - Simt contracţiile.
Eram sigură că am pierdut tamponul. Poate ar trebui să mai verifici o dată.
Trebuie să pleci acasă, Kimmie, şi să ai răbdare.
Nu pot, pentru că se va întâmpla, şi voi fi singură,
şi nu voi şti ce să fac. Stau aici pentru că ştiu.
Nu-mi pasă ce vezi pe monitor.
Ştiu că acest copil va veni pe lume astăzi.
Nu plec Dell. O să nasc.
Nu poţi să o forţezi să vină înainte de timp.
Nu poţi să ştii ce se va întâmpla doar citind o carte.
Sunt antrenat. Sunt antrenat să-ţi zic ce să faci.
Nu pot să stau aici cu tine să aştept
şi să te dădăcesc până îţi vine. Nu sunt bonă ta.
Sunt moaşa ta. Şi nu eşti singura mea responsabilitate.
Dacă nu ai răbdare, dacă nu poţi face faţă aşteptării,
vei fi gata atunci când va sosi clipa, când va plânge
şi te va implora să stai, ai atâtea alte lucruri ce trebuie să le faci,
la fel cum eu am atâtea lucruri de făcut. Nu eşti singura mea prioritate.
Trebuie să-ţi revii şi să ai răbdare. I-aţi cartea
şi să te întorci atunci când e momentul !
Noroc.
Crezi că sunt nebun că încerc să fac asta ?
Vorbeşti serios ?
Nu contează ce cred eu. Ai decis.
Chirurgii fac. Nu pun întrebări. Nu au îndoieli.
Nu lăsa alţi oameni să ia decizii pentru ei
ce e rău sau ce e bine.
Fii chirurg sau nu fi, însă nu fă asta.
Nu şovăi. I-ai zis că poţi să o faci. Trebuie să o faci.
Acum pleacă.
Mulţumesc pentru că ai avut grijă de el.
Apropo, eşti pe teritoriul meu acum.
Am notat.
Violet chiar nu se uită la el, nu-i aşa ?
- Este greu de privit. - Da, ai dreptate.
O să mă urăsc pentru ce o să zic...
Trebuie să vii jos, iar tu trebuie să-l angajezi.
Dacă ţii copilul aici,
o să o îndepărtezi mai tare. Şi chiar dacă-l ţii pe Lucas acasă,
văzându-te pe tine tot timpul... e ca şi cum ar vedea eşecul zi de zi.
- Nu o să fug doar pentru că... - N-aş putea.
Ai angajat un grup de medici
care au o personalitate totală a unui crab hermit,
compania de faţă este exclusă. Iar Pete te place, tu îl placi pe el,
iar eu... pot învăţa.
Şi în plus, câtă ciocolată poţi mânca ?
Vrei ceva de băut ?
Este apă, însă îmi imaginez
O băutură imaginară ar fi bună.
Am ţipat la o pacientă.
I-am spus unei femeie însărcinată şi speriată să plece acasă
şi să nu mă mai sune până nu e momentul naşterii,
pentru că eram ocupat,
pentru că mă gândeam la Betsey, pentru că nu vroiam să am de-a face cu ea
şi pentru că nu vroiam să-mi fac meseria...
Am speriat o pacientă şi i-am zis să facă ceva ce nu vroia să facă.
Am convins o femeie însărcinată să-şi ucidă fetusul
pentru că am fost violată,
de două ori.
O dată de fapt, şi apoi...
păţania cu copilul.
- Îmi par erau. - Aici trebuia să fiu în siguranţă,
Trebuia să fiu singurul lucru pe care încă pot să-l fac bine.
Eşti aici.
Măcar... vrei să fii aici.
Vrei să fie mai bine.
Tu nu vrei să fii aici ?
Îmi place slujba. Însă acum... nu pot să mă gândesc decât la Betsey.
M-a implorat să stau şi avea nevoie de mine...
Iar tu i-ai spus pacientei
ce vrei să-i spui lui Betsey ?
"Ai răbdare. Aşteaptă.
Voi fi acolo când vei avea nevoie de mine."
Este un sfat bun.
Nu ştiu ce ai spus pacientei tale, însă eşti o bună terapeută.
Dr Freedman, m-ai speriat.
Te rog nu mă spune. Am luat cât să-mi ajungă pe o săptămână.
- Şi după o săptămână, ce faci ? - O să adun conserve,
ori o să fac bani spălând geamuri.
Bine. Apoi lună ce va urma ? Şi anul următor ?
Fac tot ceea ce pot pentru Elliot.
Îmi pare rău, însă nu faci. Ai un copil acum.
Nu mai este vorba de mama ta sau despre tine. Este vorba de Elliot.
Şi când te-ai decis să-l ţii, a însemnat
să laşi totul deoparte.
Este greu să faci ceea ce este mai bine pentru Elliot.
Înseamnă maturitate. Înseamnă nevoia de ajutor.
Înseamnă să recunoşti persoanelor pe care le iubeşti...
că nu mai poţi.
Am fost la magazin zilele trecute...
şi a vrut cheese poofs.
Însă nu am putut să-i iau pentru că aveam nevoie de bani pentru autobuz.
Cum să nu poţi să-i iei copilului tău cheese puffs ?
Eşti stresantă.
Te susţin moral.
- Este 0-2. - La ce ?
Mama lui Danielle vrea să ajute
prin a-l lua pe Elliot în custodie.
Am încercat s-o fac să se răzgândească, apoi mi-am cerut scuze de la Cooper
însă mai rău am făcut.
- Sam, eşti bine ? - Venele sunt prea mici.
La naiba, nu pot să le unesc.
- Tensiunea scade. - Dă-mi penseta.
Dacă aş putea să separ pereţii arteriali.
La naiba. Nu pot... nu pot să deschid.
Sam, vrei să chem pe altcineva ?
Este în regulă dacă renunţi.
Chem pe cineva.
Nu chemi pe nimeni. Eşti invitată în sala mea, aşa că taci !
Îţi mulţumesc pentru că i-ai salvat viaţa.
Este un băiat curajos.
Va fi bine.
Doamna Palmer...
Eliot a ieşit de la operaţie, şi se pare că va fi bine.
Bine.
Vreţi să veniţi cu mine să-l vedeţi ?
Îţi mulţumesc pentru că aţi venit.
Ştiu că nu a fost programat...
Un terapeut trebuie să fie de ajutor.
Rolul meu este... ceea ce cred că este rolul meu...
e să te ajut să alegi ce-i mai bine pentru tine.
Nu să-mi impun punctul de vedere.
Când ai fost aici, mi-am depăşit limita.
M-ai făcut să mă gândesc.
Însă vorbeam despre mine.
Mi s-au întâmplat nişte lucruri,
însă aceste lucruri n-ar trebui să-mi influenţeze pacienţii.
Nu ştiu ce ai zis, însă...
este bine.
Trecem mai departe.
Dacă asta îţi doreşti, dacă asta vă doriţi amândoi...
atunci este bine.
Însă mi-e teamă că nu am lăsat-o pe Colette să facă
ceea ce crede...
să simtă ceea ce simte.
Aşa că vă rog să vă gândiţi,
să vă gândiţi şi să vorbiţi despre asta.
Doar să vă gândiţi, să fiţi siguri.
Pentru că sunt unele lucruri pe care nu le mai poţi schimba,
iar asta e unul din acele lucruri.
Sunt speriată.
Tot ce mi-ai zis...
Chiar aşa mă simt.
Însă când ai venit aici simţeai altceva...
bucurie...
Speranţă.
Să încercăm să transformăm acele lucruri în cuvinte, pentru a trece peste, împreună.
Urăsc asta...
Că nu am putut să te protejez.
Ştiu.
Dar...
Ce vrei să faci ?
Sunt o femeie însărcinată. Sunt însărcinată în nouă luni.
Uită-te în carte... Hormoni scăpaţi de sub control,
emoţii peste tot, aşa că sunt speriată.
Iar tu, persoană care trebuia să mă susţină,
mă întrebi dacă sunt gata sau nu ?
Sunt gata. Este tot ceea ce vreau.
Sigurul pentru care îmi fac probleme eşti tu.
Ai dreptate. Am fost deplasat şi neprofesional.
Eu sunt cel care are nevoie de răbdare, îmi pare rău.
Tocmai am făcut pe mine.
Urăsc să fiu însărcinată.
Dumnezeule.
Ce, este amuzant ? Urina e amuzantă ?
Nu este urina. Tocmai ţi s-a rupt apa. Este momentul.
- Pe bune, este momentul ? - Stai calmă. Te ajut eu.
Bine.
Charlotte, mişcă-ţi fundul aici.
- Sper că n-ai zis ce am auzit. - Sunt falit.
- Falit ? - Sunt falit.
Am nevoie de 50 mii $ să cumpăr acţiunile de la Naomi. Nu-i am.
Şi mă simt umilit din cauza asta.
Însă eşti prietena mea şi trebuie să ştii lucrurile astea...
- Cred. - Eşti doctor.
- Cum poţi fi falit ? - Doctorii pediatri câştiga mai puţin.
Sunt răsfăţat. Sunt răsfăţat, şi-mi plac filmele porno.
Am plătit prea mulţi bani, în toată viaţa, pe filme porno,
cred că maşinile rapide sunt bune, iar electronicele sclipitoare mă fac fericit.
Sunt un băiat de 12 ani
şi niciodată nu m-am gândit la ziua de mâine.
Iar acum trebuie să mă împac cu asta.
Ai putea să faci altceva
în afară de a-mi dărâma baia făcându-mă mai falit ?
Chirurgia...
Am uitat cum e să fii un zeu, arogant, nesuferit.
Comic. Eşti un tip foarte comic.
Câteodată e bine să fii nesuferit.
- Nu trebuia să mă îndoiesc. - Nu trebuia să mă îndoiesc eu de mine,
aşa că... suntem chit.
Noroc.
Pot să intru ?
Termin repede. Sunt aici în legătură cu acţiunile.
Uite cecul de 50 de mii de la Cooper
şi un cec alb de la mine.
Scrie orice număr vrei. Mă bag şi eu.
Vrei să lucrezi aici ?
Ai pus altceva în afară de alcool aici ?
Nu te mai uita la mine de parcă mi-am pierdut minţile.
Nu fac asta. Şi eu cred în binefacere.
Sau ce-o fi asta.
Cooper ştie despre asta ?
Lasă-mă pe mine să am grijă de Cooper.
Nu vreau să ne mai certăm, Pete.
Ştiu că nu am nici un client, însă...
Nu a fost corect,
când l-am adus pe Lucas aici.
Însă dacă stau aici, o să tot vreau. Aşa că...
O să mă angajez la clinica lui Naomi.
Îmi pare rău că îţi este atât de greu.
Chiar îmi e.
Trebuia să aştepte să mă fac bine, nu să plece aşa.
Am nevoie de timp, Cooper.
Doar atât... timp.
Şi m-am gândit să i-l las lui pe Lucas.
Iar eu aş putea să mă refac, dacă aş avea puţin timp.
Îţi zic asta cu dragoste, însă tu l-ai îndepărtat.
Bineînţeles că eu l-am îndepărtat. Aveam nevoie de spaţiu.
Nu atât de mult spaţiu. Însă, ştii tu, ce s-a întâmplat cu oamenii ?
Îi respingi, iar ei tot nu înţeleg.
Şi ştii ce mă scoate din minţi la soluţia asta de îndepărtat petele ?
Costă 40 $ şi este de rahat !
Va fi bine.
Când ?
Traducător: HttpError404 httperror407@gmail.com