Astăzi e aniversarea noastră.
Cum adică, e aniversarea noastră ?
De când am venit în America. A trecut o săptămână.
Încă nu pot să cred că ai zburat 6,000 de mile ca să mă vezi.
Nu pot să cred că nu poţi să crezi.
Cum ar trebui să sărbătorim ?
-Ar trebui să stăm în pat toată ziua. -Toată ziua ?
-Da. -Nu crezi că ar trebui să ieşim
să vedem soarele sau altceva ?
Soarele ? Soarele va fi şi mâine.
Ştiu, dar vor fi şi copiii mei.
Şi odată ce sosesc...
Ştiu, nu mai petrecem nopţile împreună.
Nu, îmi pare rău.
Tatăl lor s-a recăsătorit.
Şi nu cred că ar fi corect faţă de ei
să se întoarcă din Europa după mai multe luni de stat acolo
şi să mă găsească trăind împreună cu un...
Înţeleg.
Mulţumesc.
Taci.
Ar trebui să răspunzi.
-Doamne, probabil e mama. -Răspunde.
Alo.
Bună, Joe. E fostul meu.
Ce este ?
Ai spus mâine.
Ştii ceva? Mulţumesc că m-ai anunţat.
Trebuie să pleci.
-Unde ? -În spate.
Am sosit. Mamă.
-Haide, sunt aici. -Suntem aici.
Să nu pleci până când fostul meu nu iese de pe alee.
Te sun eu.
Mamă. Mamă. Unde e ?
-Bună. Doamne. -Mamă !
Uitaţi-vă la voi.
-Ne-a fost dor de tine. -Şi mie de voi. Îmi place părul tău.
-Mulţumesc. -Îţi stă bine. Cum a fost la Roma ?
-Bine. -Mulţumesc, Joe.
Ne-a fost dor de tine.
-ArÄƒtaÅ£i foarte bine. -MulÅ£umesc.
-SÄƒ luÄƒm bagajele ? -Da.
Mulţumesc.
-Eşti trează. -Meditaţie dirijată.
Vizualizezi focuri de artificii.
Da. E ca de 4 iulie în capul meu.
"Imaginează-ţi celulele albe
izbindu-se de celulele canceroase...
şi într-o străfulgerare luminoasă, explodează.
Apoi simte căldura ca pe o lumină albă vindecătoare
ce îţi străbate trupul."
Dumnezeule.
Sună stupid când citeşti cu voce tare.
Kitty, te-am văzut distrugând
congresmani importanţi şi plini de sine prin voinţă şi cu puterea minţii.
Sunt de acord să foloseşti asta pentru a te vindeca.
Da, dar să dobor congresmani era mult mai distractiv.
Ştii, diseară i se aduce un omagiu
lui William F. Buckley la biblioteca Reagan.
Sunt sigur că vor veni mulţi neloiali ai partidului
pe care i-ai putea aduce pe calea cea bună dacă vrei.
Diseară ? Serios ? Da.
Robert, ştii cât a trecut
de când am ieşit din casă şi pentru altceva decât a mă duce la doctor ?
Da, sunt absolut de acord, 100 %,
total şi complet.
Bine. Întoarce-te la vizualizarea artificiilor.
Bine.
Vin să te iau la 6:00. Mergem cu elicopterul.
Bine.
Nu, nu, îţi spun, e mai mult decât groaznic.
E fără speranţă. Justin nu poate să danseze.
Ştii ce a sugerat să facem la dansul de la nunta noastră ?
Să ne legănam. Să ne legănăm, pur şi simplu.
Scumpo, nu intra în panică.
Poate trebuie să angajăm un profesionist.
-Da. -Scuze pentru întrerupere...
Răspund la telefoane, a sunat un tip
spunând că vrea să vorbească cu tine
şi nu acceptă un refuz.
A spus despre ce e vorba ?
A spus că îl cheamă Felix Newsome
şi că e de la National Capital Redemption.
Pare că vrea să vândă ceva.
-Spune-i că nu sunt interesată. -Da.
De ce să nu angajăm un instructor de dans ?
-Deoarece, mamă, sunt scumpi. -Mă ocup eu de asta.
Am plătit avansul pentru 30 de camere
la Hakalea Regency.
Lecţiile de dans or să fie floare la ureche.
Mamă, eşti foarte generoasă.
Nu ştiu cum îţi voi mulţumi pentru toate astea.
Nu vreau să-mi mulţumeşti. Vreau să o faci.
Meriţi o nuntă perfectă.
Nu pot să cred că le-ai făcut tu.
Cu toate comenzile pe care le-am primit, abia pot să ţin pasul.
Trebuie să găsesc o cale de a mări producţia.
Nu pot să o fac singură,
nu atâta timp cât sunt chelneriţă cu program prelungit.
Cât crezi că ai avea nevoie ?
$10,000 ar trebui să acopere materialele,
dar mai sunt şi alte...
-Bună. -Bună.
-Michelle. -Michelle, desigur. Ce mai faci...
-A trecut ceva timp. -Sunt pentru mine ?
Scuze, nu. Sunt pentru Kitty.
-Bună. -Bună.
Michelle s-a ocupat cu confecţionarea de poşete.
Tu le-ai făcut ?
Are propriile modele. Caută investitori.
Dar i-am spus că mai întâi trebuie să vorbim.
Desigur, da. Ar trebui...
Da, ar trebui să vorbim, cu siguranţă.
Am un plan de afaceri şi tot ce mai trebuie.
Ar trebui să ai încredere în judecata mea, deoarece
am fost prima care a spus că voi doi sunteţi meniţi unul altuia.
Da, ai avut dreptate în privinţa asta.
Sunt sigur că Scotty ţi-a spus
că vrem să avem un copil.
Da, a spus
că veţi amâna puţin, nu ? -Da.
Da şi nu.
De fapt, am mers la o agenţie
şi n-o să-ţi vină să crezi cât de mult te taxează.
Considerând că e ceva
ce am vrea să facem în cele din urmă, nu sunt sigur
dacă vrem să ne angajăm în vreun angajament financiar.
Bine, înţeleg.
Din curiozitate, cât costă ?
E o sumă din şase cifre.
Atât câştigă o mamă surogat ?
Ştii, sunt...
sunt mulţi care trebuie plătiţi...
agenţia, donatoarea ovulului, doctorii...
şi vrem o donatoare locală, iar asta înseamnă costuri suplimentare.
Şi este o listă de aşteptare pe un an de zile.
-Dumnezeule. -Ce s-a întâmplat ?
-Vă gândiţi şi voi la ce mă gândesc eu ? -Nu ştiu.
-La ce te gândeşti ? -Aş putea fi mama voastră surogat.
-Foarte nostim. -Nu, nu...vorbesc serios.
Aş putea să-mi las slujba şi astfel
mi-aş dedica tot timpul confecţionării poşetelor.
Şi aş purta copilul vostru.
Aţi economisi o grămadă de bani.
Băieţi, e perfect.
Sarah, îmi pare rău, nu pot. Pur şi simplu, nu pot.
Acum e casa plină,
cu Kitty, Robert şi Evan care locuiesc aici.
Nu pot să găzduiesc un francez oarecare.
Nu e un francez oarecare, mamă.
Haide, doar pentru câteva zile.
E prea devreme să-l prezint lui Paige şi Coop
şi trebuie să-mi petrec puţin timp singură cu ei
ca să le dau vestea despre Kitty.
Scumpo, sunt încântată că ai găsit pe cineva care îţi place,
dar nu este deloc un moment potrivit.
În plus, nici nu îl cunosc. Niciunul dintre noi nu îl cunoaşte.
Nici măcar nu-i ştiu numele.
Îl cheamă Luc şi dacă vrei să-l cunoşti
îl pot aduce aici să ţi-l prezint.
Aşteaptă afară.
Sarah, pentru numele lui Dumnezeu, încerci să mă constrângi.
Îl voi cunoaşte. Atâta tot.
-Pe cine să cunoşti ? -Luc.
-Luc e aici ? -Da, e afară.
Mama nu vrea să-l primească aici
deoarece spune că nu are suficient spaţiu.
Kitty, nu cred că e bine să avem un străin
învârtindu-se prin casă când tu nu te simţi bine.
De fapt, cred că eu şi Robert
ne vom întoarce la fermă.
Până la următoarea şedinţă de tratament.
-Cum ? -Bine, îl aduc pe Luc.
Kitty, nu crezi că e prea devreme să te duci acasă ?
Nu, nu, sincer, mamă.
M-am trezit în dimineaţa asta şi...nu ştiu,
mă simt mult mai bine.
Mă voi duce la un eveniment diseară,
la biblioteca Reagan. -Diseară ?
Dragă, eşti sigură ?
Ieri, abia dacă puteai să înghiţi ceva.
Scumpo, poate te simţi bine astăzi,
dar dacă faci prea multe, prea curând, ai putea avea o recădere.
Mamă, cred că ar trebui să vezi lucrurile aşa...
ai fost atât de spectaculoasă având grijă de mine,
încât mi-am revenit brusc.
Mamă, Kitty, vreau să vi-l prezint pe Luc Laurent.
Nora, sunt încântat să te cunosc.
Şi îţi mulţumesc că m-ai invitat în frumoasa ta casă.
Eşti binevenit.
-Tu trebuie să fii Kitty. -Da, bună.
Sarah mi-a spus că nu te-ai simţit bine în ultimul timp,
dar mie mi se pare că radiezi.
Acesta e cuvântul...radiant ?
Da, e un cuvânt bun.
-Ca soarele. -Da, da...ca soarele.
Frumoasă.
Bine, atunci. O să-l instalez pe Luc.
În camera mea e bine, nu, mamă ?
-Ne vedem mai târziu. -O să-ţi placă. E camera albastră.
Ştii...
mamă, cred că ai dreptate.
Cred că ar trebui să mai rămân
măcar câteva zile,
ca să fiu sigură
că nu voi avea un fel de recădere.
Brothers and Sisters-S04E05-Last Tango în Pasadena Traducerea: vayu
-Robert. -Nora.
Întrerup ceva ?
-Nu, nu. Kitty e bine ? -E la fel.
Am fost la piaţa asiatică
să caut ghimbir murat. E bun pentru stomac.
-Pot să vorbesc puţin cu tine ? -Sigur.
Sunt îngrijorată pentru Kitty că merge la evenimentul de diseară.
Ştii cât de mult se entuziasmează
la aceste întruniri politice.
Va fi înconjurată de atâţia oameni,
are nivelul leucocitelor scăzut,
iar sistemul imunitar este slăbit.
Nu vreau să ia un virus.
Bine, îţi promit, voi sta cu ochii pe ea.
O voi supraveghea ca un şoim. Nu-ţi face griji.
E mai uşor de spus decât de făcut.
Va trebui să ai încredere în mine de data asta.
O să fie bine.
Am o sală plină cu alegători supăraţi
şi ar trebui... -Bine, du-te, du-te, du-te...
E un pas uriaş şi aş prefera
să o facem pe calea normală, adică printr-o agenţie.
Şi pentru tine normal înseamnă să alegi o necunoscută dintr-un catalog ?
-Aşa se procedează. -Pentru mine, normal înseamnă
să găsesc pe cineva căreia îi pasă de noi
şi care se implică alături de noi în acest proces.
Nu mă simt în largul meu ca ea să fie mama noastră surogat.
-De ce ? -Trebuie să recunoşti, e cam neserioasă.
Nu-i adevărat. E prietena mea.
Şi m-a ajutat să trec prin multe momente grele
când mulţi oameni mă etichetau ca fiind neserios.
Ştii ceva ? Am impresia că este o altă situaţie în care părerea mea
nu contează la fel de mult ca a ta...
Eşti drăguţ să nu citeşti mesaje
în timp ce vorbesc cu tine ?
E de la Kitty. "Ar trebui să treci neapărat pe la mama."
-Trebuie să plec. Îmi pare rău. -Kevin...
Nu, îmi pare rău. Vorbim mai târziu.
Tu mergi înainte, eu înapoi.
Deci e înapoi, lateral, aproape. Înainte, lateral, aproape.
Bine, să începem.
-Pune-ţi braţele în jurul meu. -Mamă, mamă, mamă, nu.
E aiurea. Nu vrea să fac asta.
Trebuie să te obişnuieşti.
E un întreg protocol legat de primul dans.
Iar Holly a făcut atâtea pentru această nuntă.
Nu vreau ca familia Walker să fie veriga slabă.
Haide. Trebuie să facem asta
înainte ca Evan şi Kitty să se trezească.
Bine, acum te duci înainte, lateral, aproape.
Înapoi, lateral, aproape. Bine.
Trebuie să priveşti sus. Nu te uita la picioare.
Mamă, îmi pare rău.
Nu va trebui să învăţ asta.
Nu voi dansa box fox la nunta mea.
Se numeşte box step. E fundamentul
tuturor dansurilor de societate.
Dacă îl înveţi, ai învăţat totul. Haide, dă-i drumul.
E demodat, mamă. Nu voi face aşa ceva.
Îmi răsuceşti mâna. Mai întâi, trebuie să...
Nu ştiu cum se face, mamă.
Salut. Tu trebuie să fii Justin. Mă bucur să te cunosc.
Da, tu eşti Luc, nu ? Şi eu mă bucur să te cunosc.
-Exersaţi box step ? -Da.
Da, pentru nunta mea.
Ştii că există mai multe
dansuri moderne pe care le poţi face, mai ales la vârsta ta.
Acesta e puţin rigid.
Da, unele care să nu fie atât de demodate ?
Da, bunica mea conduce un studio de dans în Paris
şi m-a obligat să dansez cu toate fetele.
Nu că mi-ar fi displăcut.
Spun că te pot ajuta, dacă...
Nu vrem să te reţinem de la înot.
-Mireasa ta e o dansatoare bună ? -Da.
Practic e semiprofesionistă.
Am un dans pe care pot să ţi-l arăt.
Pare că tu conduci totul,
dar ea face toate mişcările. Ce zici să...
-Dă-mi voie să ţi-l arăt. -Nu...
Luc, abia dacă a vrut să danseze cu mine.
Nu cred că va dansa cu tine.
Nu-ţi face griji. O să-ţi placă. Priveşte.
-Nu prea ştiu să dansez... -Eu voi fi ea. Tu eşti tu.
Aşa. Începem.
Unu, doi, trei.
Întoarcere. Nu, nu, nu, stai acolo.
O răsuceşti aşa.
Bine.
Te pregăteşti pentru marele final.
O ţii de spate,
îţi păstrezi echilibrul, pentru că o să ne răsturnăm.
Nu ne răsturnăm, nu ne răsturnăm. Nu-mi plac răsturnările.
Kevin, ce naiba e cu tine ?
Nu ştiu.
Nu-mi mai simt extremităţile.
M-ai speriat de moarte. Puteam să-l scap.
Eu sunt Luc. Mă bucur să te cunosc, Kevin.
-Eu sunt Kevin. -Dă-mi voie să te ajut. Scuze.
Vrei să-ţi revii ? Luc, nu face asta.
Aduc o mătură.
-Îmi pare rău. -Nu.
Bine, primeşte puncte pentru insistenţă,
dar, mai exact, ce este National Capital Redemption ?
Regularizăm securitatea financiară a comercianţilor şi distribuitorilor.
Bine, şi de ce te afli aici ?
Cunoşti fondul de investiţii Lasgrove ?
Da, îmi administrează banii.
Îmi pare rău să o spun, dar fondul este în incapacitate de plată.
Stai, stai, stai. Nu, vezi...
Lasgrove şi-a înşelat investitorii
cu dobânzi supraevaluate,
plătite prin intermediul altor fonduri de investiţii.
Care le sunt bunurile ?
În acest moment, fondul are bunuri
care abia acoperă 1 % din sumele datorate.
Dumnezeule.
Avocatul tău ar putea deschide o acţiune pentru revendicarea
bunurilor personale ale managerilor fondului, dar...
-Ar dura ani de zile. -Mă tem că da.
Îmi pare foarte rău.
Vrei să vezi ce i-am luat unchiului Kevin ?
E foarte frumoasă.
-O halbă de porţelan. -Din Dusseldorf.
O să-i placă.
Aşteaptă să vezi ce am luat pentru mătuşa Kitty şi Evan.
Când îi putem vedea pe toţi ca să le dăm cadourile ?
O să-i vedeţi curând.
Scumpo, înainte să o vedem pe mătuşa Kitty,
trebuie să vă spun ceva.
-Asta am luat-o din Florenţa. -Crezi ca o să-i placă ?
Cred că o va adora.
Ce s-a întâmplat, mamă ?
Nimic. E foarte frumoasă.
Ce voiai să spui ?
Mătuşa Kitty va fi foarte fericită să vă vadă.
I-a fost foarte dor de voi.
Haide, oameni buni.
Trebuie măcar să vă prefaceţi că nu vă holbaţi.
Te rog.
Asta vine din partea persoanei care ne-a trimis un mesaj
spunându-ne să ne grăbim aici ca şi cum casa ar fi fost în flăcări ?
Casa e în flăcări.
Oricum nu poate să ne vadă.
Are cloramină în ochi şi dansul în suflet.
E un înotător puternic.
Îmi doresc să nu mai înoate şi să iasă din piscină.
Dă-i-l lui Kevin.
-Pentru ce ? -Să-ţi ştergi saliva de pe bărbie.
Vreţi să mă lăsaţi în pace, vă rog ?
Justin, ce se întâmplă cu tine ?
M-am săturat să ascult cum îl obiectivaţi.
E un tip simpatic.
-"Obiectivaţi" ? -Justin.
Kitty, pentru Dumnezeu.
Credeam că tragi un pui de somn.
Scotty, Rebecca, ce v-a adus aici ?
Kitty.
Da. Adonis scăldându-se în mare...
Acum înţeleg totul.
Mamă, am impresia clară că nu îl placi.
Îmi place moderat, moderat.
Dacă ar umbla desculţ prin casa voastră,
nu aţi mai fi aşa înamoraţi de el.
Vrei să pariezi ?
Bine, e chipeş într-o manieră foarte evidentă,
dar acesta nu-i un motiv să vă comportaţi
ca nişte adolescenţi.
-Da, sunt de acord. -Salut, tuturor.
Pentru Dumnezeu, toţi din familia asta şi-au pierdut minţile ?
Nu, cineva a zis că e o zi grozavă pentru înot,
aşa că iată-mă.
Kitty, mă voi duce în casă,
îţi voi pregăti ceva rece de băut
şi poate ar fi o idee bună un sandviş cu ton.
Iese, iese.
Are nevoie de un prosop. Să-i duc un prosop ?
Nu-i duce un prosop.
Luc, bună ziua. Poftim, mă numesc Saul.
-Încântat. -Sunt unchiul lui Sarah.
-Incredibil. -Da, este.
Cum au primit veştile despre Kitty ?
Încă nu le-am spus. Eram pe cale să o fac, mamă,
dar erau atât de fericiţi şi entuziasmaţi de călătoria lor
şi foarte mândri de cadourile pe care le-au luat...
încât n-am avut inima să le spun
că mătuşa lor Kitty e grav bolnavă.
Ştiu că este greu, dar nu poţi să te eschivezi.
Vor vrea să o vadă curând.
Mamă, am înţeles. Mă voi descurca.
Cum te înţelegi cu Luc ?
Nu-ţi stă în cale, nu ?
Dacă e aşa, spune-i.
Sau ştii ceva ? Spune-mi mie, iar eu îi voi spune lui.
Imediat ce pleacă Robert şi Kitty,
îl voi îmbrăca pe Evan şi vin acolo.
Îl duc la culcare, apoi tu poţi
să vii aici şi să vezi cu ochii tăi.
Ce s-a întâmplat ?
Vreau să-mi văd nepoţii.
În plus, Luc pregăteşte o cină franţuzească pentru toţi
şi nu am chef de altă petrecere.
Cum adică, o altă petrecere ?
Am avut deja o petrecere cu dans şi o petrecere la piscină.
Doamne, îl urăşti, nu-i aşa ?
Nu, nu-i adevărat. Îmi place exact cât trebuie să-mi placă
cineva pe care l-am cunoscut azi dimineaţă.
Speram
ca astăzi să nu fie atâta agitaţie în jurul lui Kitty.
Bine, mamă. Am înţeles. Vorbesc diseară cu el.
-Pa. -Bine, pa.
E magnific. Ce plante ai folosit ?
Haşmă şi puţin busuioc.
Bine.
-Mulţumesc. -Foarte frumoasă.
Kitty, arăţi minunat. Nu arată minunat ?
Da, aşa arăţi.
Republicanii aceia nu te merită.
Mulţumesc...cred.
La revedere, dragule.
Mamă, te rog. Nu-ţi mai face griji. Voi fi bine.
-Voi avea grijă de ea. -Mulţumesc.
Bine, sună-mă pe mobil. Robert are mobilul lui.
Sună de două ori pentru că s-ar putea să fie gălăgie.
Dacă nu răspundem, e din cauza gălăgiei.
Tu să nu-ţi faci griji.
-Pa. -Pa.
Vrei să guşti ciupercile ?
Nu, nu,nu, şi te rog... simte-te ca acasă.
Haide, Evan. Să mergem.
-Bună. -Bună.
Credeam că mă suni când ajungi acasă.
Scuze. Am fost ocupată cu afacerile şi...
-E totul în regulă ? -Da, sunt doar puţin obosită.
M-am uitat pe cheltuielile făcute cu nunta.
Ai idee cât e scump este un fotograf ?
Mă gândeam că ai putea-o face tu.
Da, cred că aş putea să o fac, dar sunt tatăl miresei.
E posibil să fiu puţin ocupat conducând-o pe Rebecca la altar.
Atunci de ce nu contribui la achitarea câtorva lucruri,
fiind tatăl miresei ?
Bine, spune-mi cu ce vrei să te ajut.
De unde ai vrea să încep ?
Nu ştiu. Ce zici...
să-mi spui care naiba e problema ta.
Nu am nevoie de asta din partea ta acum.
Stai puţin. Intru în casă,
îmi sari în cap, iar acum e vina mea ?
M-am cam săturat
să fiu tratată ca un bancomat.
Aş vrea să ţin un toast pentru Luc.
E primul bucătar-artist-dansator- înotător
pe care l-am cunoscut... un adevărat om al Renaşterii.
-Sănătate. -Mulţumesc. Sănătate.
Trebuie să spun, am experimentat artist-bucătar,
dar înotător-dansator e nou pentru mine.
Atunci să mergem cu toţii să înotăm.
Nu cred că vreunul dintre noi şi-a adus costumul de baie.
Nu.
Nu avem nevoie de costume. E întuneric
şi nu sunt copii prin preajmă.
Luc, îmi place că eşti foarte, foarte francez.
Da, dar din păcate, noi suntem foarte, foarte americani.
-Şi rude. -Înseamnă că nu rămâne decât dânsul.
-O facem ? -Eu sunt de acord.
Şi eu.
Cred că voi spune pas.
Nu, trebuie să le arătăm ce am învăţat. Nu, suntem de acord.
-Suntem de acord. -Eşti de acord.
Mi-a fost dor de voi.
Ştii cum se zice la îngheţată la Roma ?
-Cum ? -Gelato.
Dacă aş trăi în Italia, aş mânca gelato în fiecare zi.
Eu aşa am făcut. Nu-i aşa Paige ?
Paige, care ţi-a plăcut mai mult, Franţa sau Italia ?
Nu ştiu.
Scumpo, te simţi bine ?
Mătuşa Kitty e bolnavă ?
Am auzit-o pe mama vorbind la telefon
şi a spus că mătuşa Kitty e foarte bolnavă.
Am impresia că s-a întâmplat ceva foarte rău cât am fost plecaţi
şi nimeni nu vrea ca noi să aflăm.
Nu, uite...
nu vreau să te sperii, bine ?
Ascultă-mă.
Mătuşa Kitty e bolnavă.
Are o boală, o maladie numită limfom.
Mulţi oameni o au şi sunt bine.
Mai încet. Biblioteca Reagan nu pleacă nicăieri.
Urăsc elicopterele.
Credeam că îţi plac elicopterele.
Robert, am petrecut două ore aranjandu-mi părul.
Şi arăţi minunat.
-Ce-i asta ? -O sărbătoare.
Nu e biblioteca Reagan.
Ce sărbătorim ?
Faptul că ai trecut prin prima şedinţă de tratament
cu tărie şi optimism...
că tu şi celule tale albe duceţi o luptă dreaptă...
cât de mult te iubesc şi te admir.
Niciodată nu faci ceva pe jumătate, nu-i aşa ?
Nu când e vorba de tine.
Drăguţ.
-Bravo. -Frumos.
-Ai făcut un miracol. -Mulţumesc.
Bine, să nu exagerăm.
-Bravo Justin. -Bun băiat. Bună treabă.
Bine, dră Walker, pot avea onoarea următorului dans ?
-Aş fi încântată. -Ce ai prefera ?
Ţi-ar plăcea să valsezi sau ţi-ar plăcea foxtrot...
Mi-ar plăcea să dansez tango.
Tangoul...e un dans foarte dificil.
-Spui că nu sunt în stare ? -Nu, nu, nu.
-Eu ştiu să dansez tango. -Bine, voi doi, dansaţi.
-Noi privim şi învăţăm. -Bine.
Atenţie la mâini, Luc.
Pot şi eu să fac.
E prea mult.
A fost grozav. Mulţumesc.
-Trebuie să mă înveţi şi pe mine. -Şi pe mine.
-Da. -Haide, e distractiv.
Nu, nu,
voi lăsa fumul să se risipească puţin.
-Da, sunt de acord. -Nu, nu, nu.
Haide. Altfel nu voi avea partener.
-Nu vreau. -Haide, Kevin, te rog. Da, da, da.
Haide, Kevin. Nu fi ursuz.
Cu orice cost, să dansăm tango.
-Stai drept. -Stau.
-Mâna pe spatele ei. -Bine.
Bravo. La fel.
-Care dintre voi vrea să fie bărbatul ? -Eu.
-Bine. -Stai, de ce să fii tu bărbatul ?
Nu ştiu, să fim amândoi bărbatul.
Kevin, amândoi sunteţi potriviţi să fiţi bărbatul,
dar la tango nu merge decât dacă o persoană conduce,
iar cealaltă urmează, aşa că...
Bine.
Atunci...
Ar fi o greşeală imensă să crezi
că o femeie înseamnă mai puţin decât un bărbat,
în dans sau în viaţă.
Bărbatul şi femeia au rolurile lor,
dar...sunt egali.
Luc, minunat spus.
Da, aşa este. Mulţumesc.
Băieţi, hotărâţi-vă.
Încep să ne doară mâinile.
Haide, Kevin, fii fata, te rog.
Da, haide, Kevin. Îmbărbătează-te şi fii fata.
Nici n-am vrut să dansez.
Doamne, nu poţi să o faci.
Dacă sunt egali, de ce nu o faci tu ?
Kevin, asta începe să mă enerveze.
Nu, nu, nu e vorba despre a fi fata.
E despre a urma, nu-i aşa ?
Nimeni nu are voie să ia decizii în afară de tine.
Ar trebui să te urmez şi să fac ce vrei.
N-am făcut niciodată pe şeful.
Dar cumva, toate deciziile importante sunt mereu ale tale...
unde să locuim, când să avem un copil, cum să avem un copil,
cine are grijă de copil după ce se naşte.
Îmi pare rău, nu voi purta această discuţie aici.
Când avem o discuţie.
Cred că tangoul nu a fost o idee bună.
Ştii ceva ? Iau o decizie chiar acum.
Plecăm. Noapte bună, tuturor.
Luc, mulţumesc pentru cina excelentă.
Îmi pare rău că ţi-am stricat lecţia de dans.
Kevin, cred că ar trebui să-l urmezi.
Uneori, bărbaţii pot fi nişte proşti.
Cu toţii suntem nebuni când este vorba de dragoste...
inclusiv eu.
Nu se întorsese când am plecat.
Nu-ţi face griji, mamă.
A fost bine pentru ea să aibă o seară
în care cancerul să nu fie în centrul vieţii sale.
A fost bine şi pentru tine, apropo,
să stai cu copiii
şi să nu te gândeşti deloc la asta.
Lucrurile n-au stat chiar aşa.
-De ce ? -Paige s-a comportat ciudat toată seara.
A fost capricioasă şi tăcută, apoi...
m-a întrebat despre Kitty.
Ce a spus ?
Evident, te-a auzit
vorbind la telefon de boala lui Kitty.
Doamne. M-ai acoperit ?
Nu, Sarah. Nu te-am acoperit. I-am spus adevărul.
Mamă, am spus că mă voi ocupa eu de asta.
-Nu te-ai ocupat. -Urma să mă ocup
înainte de a mă trimite la tine acasă pentru a mă ocupa de Luc.
M-a întrebat direct, "mătuşa Kitty e bolnavă ?".
Ar fi trebuit să le vezi expresia feţelor.
N-am putut să-i mint. N-ar mai fi avut niciodată încredere în mine.
Trebuia să le spui că voi vorbi eu cu ei.
Sunt mama lor. Acum eu sunt aceea
care trebuie să le recâştige încrederea.
Şi ştii cum e Paige
când crede că o tratez ca pe un copil.
Nu pot să cred că ai făcut asta, mamă.
Sarah, am răspuns simplu şi sincer la o întrebare
pusă de o fetiţă speriată şi supărată.
Şi trebuie să-ţi spun, poate ar trebui să iei în considerare ideea
de a le spune copiilor tăi adevărul
despre acel Pepe Le Pew din casa mea,
deoarece dacă mă întreabă cine e, nu-i voi minţi.
Ştii ceva, mamă ? Nu-ţi face griji.
-Mâine îl voi lua de acolo. -Bine.
Tuturor celorlalţi membri ai familiei le place Luc,
inclusiv lui Kitty, pentru că este amuzant şi plin de viaţă.
Dar nu poţi suporta asta, deoarece vrei ca toţi
să tratăm cancerul lui Kitty aşa cum vrei tu.
Uneori, mamă, trebuie să o iei mai uşor.
Uneori, fiind precaută în privinţa tuturor lucrurilor neînsemnate,
nu ajută pe nimeni în afară de tine.
Poţi să-l iei mâine dimineaţă
la orice oră vrei. Mă trezesc la 6:00.
Mă duc sus să-l iau pe Evan. Ne vedem mâine.
David.
Îmi pare rău pentru ce am spus despre bani.
Holly, credeam că am rezolvat asta acum câteva luni,
dar dacă tu crezi că nu contribui îndeajuns,
de ce nu ai spus? -Nu, nu, nu.
Îţi voi scrie un cec.
Nu, nu e asta.
S-a schimbat ceva.
Abia pot să respir.
-Holly... -Fondul în care am investit toţi banii ?
-A fost o escrocherie uriaşă. -Nu...
Am fost o proastă
să-mi investesc banii într-un singur fond.
Ar fi trebuit să ştiu.
Dar profitul era atât de bun, iar apoi am devenit lacomă.
Ar fi trebuit să pun mai multe întrebări,
ar fi trebuit să fiu mai precaută...
Stai, stai, cum adică totul ?
Adică totul.
Toate economiile,
toţi banii lăsaţi de William. -Totul s-a dus ?
Ce voi face cu nunta ?
I-am promis Hawaii.
I-am spus că poate avea o zi perfectă.
Holly, ai încă Ojai.
E o companie de succes, Holly.
De succes ?
Va dura luni sau chiar ani
să ieşim din datoriile în care ne-a băgat Tommy.
Tot ce mai am sunt acţiunile la companie şi casa aceasta.
M-am întors de unde am plecat.
Arăţi minunat în această rochie,
aproape e păcat să o iroseşti numai pe mine.
E în regulă.
Am folosit cina Buckley ca un pretext
pentru a te surprinde.
Încep să cred că surpriza
nu e atât de bună precum pretextul.
Nu ştiu.
Cred că speram la o seară fără cancer.
Toţi de la acel eveniment ştiu că ai cancer.
Jumătate dintre ei au fost la conferinţa de presă
când am anunţat, iar cealaltă jumătate au trimis flori şi e-mail-uri.
Aşa că nu ai fi avut o seară fără cancer acolo.
Nu, ai dreptate. Am avut fantezia
că voi putea intra,
arătând normal şi sănătoasă,
că vom sta până târziu lăsându-ne în voia amintirilor
şi discutând politică
şi...nu aş fi avut un "C" mare scris în frunte.
Înţeleg.
Nu ştiu cum să exprim asta
fără a da impresia de ingratitudine,
dar nu vreau un tratament special
doar pentru că am cancer.
Îmi doresc să-mi fi spus asta mai devreme.
Ştiu şi îmi pare rău. Dar aşa simt.
Îţi spun acum că...
vreau să mă simt normal.
Bine, cred că vom avea
o mică problemă cam peste un minut.
Dumnezeule.
Scuze.
Nu-i vorba că nu îmi plac gesturile tale măreţe.
Îţi aminteşti când te-am adus prima dată aici ?
Ziua Sfântului Valentin. Nu mai urcaseşi niciodată într-un elicopter.
A fost prima dată când am făcut sex.
Ca să ştii,
genul acesta de rezultat tinde să mă încurajeze.
Ca să ştii şi tu, nu a fost elicopterul.
În regulă. Bine.
Va fi nevoie de puţină adaptare.
Aspiraţia de a fi normal nu este în ADN-ul meu.
Acolo de unde vin eu,
cu cât e mai importantă lupta, cu atât sunt armele mai puternice.
Am observat.
Dar uite cum stau lucrurile...
la capătul zilei, toată acea putere...
tot nu o vei putea folosi astfel încât să nu am cancer.
Şi mi se rupe inima văzându-te că încerci.
Spune-mi de ce ai nevoie...
ceva neînsemnat şi fără pretenţii.
Ştii ceva ? Ştiu.
Ce zici să mergem acasă... să-l privim pe Evan cum doarme.
-Ar fi perfect. -Bine.
Spun că este periculos
să foloseşti tangoul ca o metaforă pentru căsnicia noastră.
Niciunul dintre noi nu ar trebui să conducă sau să urmeze.
Dar dacă unul dintre noi
are o intuiţie puternică în privinţa a ceva ?
Dacă unul dintre noi are nevoie ca celălalt să aibă încredere în el ?
Dacă...unul dintre...
Scuze, m-am pierdut în pronume.
Am nevoie să mă asculţi.
-Am nevoie să înţelegi. -O fac !
Te iubesc, vreau să întemeiez o familie cu tine
şi vreau să o fac cât mai curând posibil.
Iar când stelele se aliniază şi totul e dintr-o dată posibil,
când universul ne oferă o şansă ca asta...
nu cred că e binevoitor din partea ta să susţii contrariul.
Va trebui să o tratăm ca pe oricare altă mamă surogat.
-Bineînţeles. -Şi trebuie să facă toate testele...
-Antidrog, mentale, fizice...toate. -De acord.
Şi e numai mama surogat. Nu e şi donatoarea ovulului.
-Bine. -Şi pot să-mi cumpăr ce borsete vreau.
-S-a făcut. -S-a făcut ?
Vino aici.
N-o lăsa să se trântească...
Doamne, Kitty, ce s-a întâmplat ?
-Eşti bine ? -Da, da...
am făcut o prostie spunând că mă simt puţin ameţită,
iar Galahad a decis să mă ducă în braţe.
Slavă Domnului pentru Galahad.
Dacă e un gest exagerat,
pot să te las jos imediat.
Nu e o idee bună.
-Să vă aduc ceva ? -Nu.
-Suntem bine. -Suntem bine.
Mamă. Mamă, eşti trează ?
E totul în regulă ?
-Cooper a avut un coşmar. -Scumpule, vino aici.
Săriţi în pat.
E în regulă, scumpule. Sunt aici.
Îţi aminteşti despre ce a fost ?
-Nu-mi amintesc. -Nu ?
A fost înfricoşător şi nu puteam să te găsesc.
Sunt aici. Eşti în siguranţă.
A fost despre mătuşa Kitty ?
Are cancer. Ne-a spus bunica.
Are.
Bunica v-a spus
şi că mătuşa Kitty are cei mai buni doctori din lume
care vor face totul să o ajute
şi că se va face bine ?
Eşti speriată ?
Sunt. Sunt.
Dar faptul că sunt speriată nu trebuie să fie un motiv
pentru a nu spune adevărul.
Ar fi trebuit să vă spun în momentul în care v-aţi întors.
Îmi pare rău.
Uneori vreau să vă apăr
de lucrurile rele.
Ca monştrii din camera mea ?
Da...ca monştrii din camera ta.
Îmi cer scuze, Nora. N-am vrut să te deranjez.
-Ai nevoie de ceva ? -Nu.
Nu puteam să dorm
şi am coborât să privesc stelele.
Văd că ai avut aceeaşi idee.
Te rog, fă-te comod.
Trebuie să mă duc la culcare.
Nu, nu, nu... Te rog, nu pleca. Nu pleca.
Probabil
e o perioadă foarte dificilă pentru tine ,nu ?
Nici nu-mi pot imagina.
Îmi pare rău dacă prin prezenţa mea am înrăutăţit lucrurile.
Da, e o perioadă dificilă.
Îmi pare rău dacă am fost aspră în vreun fel.
Sunt...
A fost o zi lungă, cred.
Nu trebuie să-ţi ceri scuze. Francezii spun întotdeauna,
"La vie est un oignon que vous pelez tout en pleurant."
Cum să traduc ?
Viaţa e o ceapă pe care o cureţi când plângi. Aşa că...
-Am curăţat multe în ultimul timp. -Ştiu.
Francezii mai spun
că e imposibil să fii trist când dansezi.
-Da. -Luc, serios, nu...
-Nu ştiu dacă pot să o fac. -Nora...
-Nu. -Te-am văzut dansând box step.
Ce zici de un vals ?
Aşteaptă, aşteaptă...
Francezii chiar spun aşa ceva despre dans ?
Nu prea.
Unu, doi, trei...
-Bună. -Bună, tuturor.
Bună, băieţi. Ce mai faceţi ?
Luc, scumpule, îmi aduci salsa ?
-"Scumpule" ? -Am adus brioşe.
-Învăţ să fac, cum le-ai spus, Nor ? -"Nor" ?
-Huevos rancheros -Sunt preferatele lui Kitty.
-Da, da, ştiu. Cum se simte ? -Mai bine.
Obosită, dar e mai bine.
Bine, Luc. Poftim, vrei să guşti asta.
Nu se poate obişnui cu combinaţia dintre ouă şi fasole.
Da, nu e specific franţuzească.
-Bună ! Bună dimineaţa. -E bună ?
Exact la timp.
Mama flirtează cu noul tău...
Bună dimineaţa.
Bună, dragilor. Paige, Cooper, el este Luc.
-Salut. -Luc e un bun prieten al mamei.
-Bună. -Bunico, unde e mătuşa Kitty ?
Vrem să-i dăm cadoul.
-E sus, se joacă cu Evan. -Bine, să mergem.
-Sarah, pot să vorbesc puţin cu tine ? -Sigur, mamă.
-V-aţi rezolvat problema cu tangoul ? -Da.
Şi cine va fi fata ?
O cheamă Michelle.
Bravo vouă.
Haide.
Dacă vrei scuze, le ai.
Îmi pare rău. Îmi pare rău că m-am supărat...
Sarah, nu. Eu trebuie să-ţi cer scuze.
-Trebuie să-ţi cer scuze. -Nu, mamă.
Nu, mamă. Îţi spun că am greşit.
Nu, Sarah, ai avut dreptate.
În cele din urmă, tu şi Kitty v-aţi distrat seara trecută.
Kitty se simte mai bine, cerul nu s-a prăbuşit,
iar eu nu ştiu cum să procedez.
Sunt foarte îngrijorată pentru Kitty şi asta-i tot ce ştiu să fac.
Şi nu prea ajută pe nimeni.
Sarah, îmi pare rău că l-am tratat aşa pe Luc.
-E adorabil. -Nu-i aşa ?
Da.
Poate rămâne aici atât cât vrea,
atât cât vrei tu. -Mulţumesc.
-Acum mă laşi să termin ? -Da.
Voiam să-ţi zic, ai avut dreptate să-i spui lui Paige.
Ţi-a pus o întrebare directă
şi se pare că te-ai descurcat perfect
şi de aceea trebuie să-ţi mai cer nişte sfaturi.
Serios ? Mă bucur că îmi mai vrei sfaturile ?
Bine, uite ce e...
Nu vreau să-ţi cer să minţi în privinţa lui Luc.
Dar nu sunt sigură...
cum le-aş putea spune copiilor
sau...dacă ar trebui să le spun.
Sarah, ascultă-mă.
Acum e ceva între tine şi Luc.
Nu le spune. Nu până când îţi dai seama ce este.
Şi apropo, ce este ?
-Nu ştiu. -E serios ?
-Nu ştiu. -Cât timp va sta aici ?
-Habar n-am. -Nu crezi că e remarcabil şi neobişnuit
faptul că te-a urmat tocmai din Franţa ? -Aşa crezi ?
-Nu ştiu. -Nici eu.
Acum că am stabilit asta, să mâncăm.
-Mulţumesc pentru discuţie, mamă. -Da, scumpo.
Îl ador, mulţumesc.
E "When You Wish Upon a Star".
Ce crezi, Evan ? Îţi place ?
Nu nu ştiam că ai nevoie de o dorinţă când l-am luat.
Care va fi prima mea dorinţă ?
Îmi doresc să primesc o îmbrăţişare uriaşă
din partea nepoţilor mei preferaţi.
Se va îndeplini.
-E în regulă ? Doare ? -Dimpotrivă.
Nu pari bolnavă.
Mulţumesc, Cooper. Nu mă simt bolnavă.
Dr Cooper, care e dorinţa ta ?
Îmi doresc...mâncare.
-Mâncare ? Bine. -Şi eu. Mor de foame.
Bine, mâncare să fie. Haide.
Gustare la pat pentru toată lumea.
Doamne, a mers.
Huevos rancheros.
Mamă, nu trebuia să faci asta.
Voiam să venim jos.
Am avut un incident minor în bucătărie.
Kevin a topit bolul cu salsa în cuptorul cu microunde.
Cum aţi numi asta în italiană, copii ?
-El stupido ! -Cine e "stupido" ?
Butoanele de la cuptorul cu microunde
sunt teribil de înşelătoare. -Teribil de înşelătoare ?