Într-un þinut mitic ºi în timpuri magice,
destinul unui mare regat depinde de un tânãr bãiat.
Numele lui... MERLIN
L-ai vãzut? Ai vãzut fumul?
- Nu... n-am vãzut nimic. - Eºti orb? Erai chiar aici!
A fost magie, îþi spun eu!
Existã magie aici! Trebuie sã-i spunem regelui!
Nu... Aºteaptã!
MERLIN - Sezonul II, Episodul 7 VÂNÃTORUL DE VRÃJITOARE
Traducerea ºi adaptarea: corleone & BRiLi @ titrãri.ro
- Eºti sigurã cã magie ai vãzut? - Da, maiestate.
ªi juri asta în faþa regelui tãu?
- Jur. - Poate þi-au jucat feste ochii.
Fumul era viu, vã spun eu.
M-am temut pentru viaþa mea.
Mulþumesc cã m-ai informat.
Loialitatea ta nu va rãmâne nerãsplãtitã.
Vã mulþumesc, maiestate.
- Nu poate continua aºa. - Îi voi cãuta pe cei vinovaþi, tatã.
- Îþi promit cã nu vor scãpa nepedepsiþi. - Nu.
E nevoie de metode mai dure.
Trimiteþi dupã Vânãtorul de Vrãjitoare!
Maiestate, e necesar sã recurgeþi la asemenea mãsuri?
Vânãtorul de Vrãjitoare e un aliat de încredere, Gaius.
Ajutorul lui va fi de nepreþuit.
Desigur.
De câte ori, Merlin?
De câte ori trebuie sã-þi spun cã sã pricepi?
Magia ta e un secret pe care sã-l pãstrezi cu preþul vieþii.
- Unde þi-a fost capul? - Eu...
- Nu gândeam. - Pãi, gândeºte, bãiete, gândeºte!
- M-am distrat puþin. - A fost magie ºi a fost vãzutã.
- Ai dreptate. Îmi pare rãu. - Trebuie sã ascunzi cartea.
Orice te poate lega de vrãjitorie.
- Acum? - Da. Omul dupã care a trimis Uther...
- Îl cunosc. - Pe Vânãtorul de Vrãjitoare?
Unii îl cunosc dupã numele ãsta.
Eu îl cunosc ca Aredian. Nu e de glumit cu el.
Dar eu nu sunt vrãjitoare.
Uite, nu am rochie sau alte alea...
Mã duc dupã carte.
Sunt aúteptat.
- El e? - Da.
- Pentru ce e cuºca? - Nici nu mã pot gândi.
- Unde a fost pânã acum? - În þinuturi strãine.
Oriunde îl conduce cãutarea de vrãjitorie.
Face toate astea în numele tãu?
Vânãtorul de Vrãjitoare nu serveºte pe nimeni. Are propriile legi.
Miroºi asta?
Miroºi asta, Uther?
- Aredian... - Ne înconjoarã.
Putoarea vrãjitoriei.
Þi-a infectat mãreþul oraº ca o molimã.
Îþi urez bun venit în Camelot, Aredian. Mersi c-ai venit aºa repede.
Sã sperãm cã n-am ajuns prea târziu.
Pentru cã fiecare orã conteazã în rãzboiul împotriva vrãjitoriei.
Neþinutã sub control, se rãspândeºte ca o boalã.
Îi cautã pe cei bolnavi ºi pe bãtrâni,
pe cei slabi ºi pe cei sãnãtoºi,
pe cei corecþi ºi pe nemernici, nu face discriminãri.
Te-ai lenevit, Uther.
Ai devenit un trântor.
Cândva nobilul tãu Camelot e acum putred.
Te afli pe marginea prãpastiei negre a distrugerii.
Sunt la dispoziþia ta, Aredian.
- Cavalerii mei te vor ajuta cum pot. - Tu trebuie sã fii Arthur.
Eu trebuie sã fiu.
Eºti un mare rãzboinic.
Cel mai bun din regat.
- Mulþumesc. - Deci, nu te vei simþi ofensat
când îþi spun cã nu am nevoie de tine sau de cavalerii tãi.
meºteºugul subtil al vrãjitoriei poate fi combãtut doar prin metode ºi mai subtile.
Metode cizelate dupã decenii de studii.
- Metode cunoscute doar de mine. - Îþi suntem recunoscãtori pentru ajutor.
Cu recunoºtinþa nu poþi hrãni un om.
O sã-þi plãtesc cât ceri, Aredian.
Îþi urez noapte bunã.
Aredian?
Când începi?
Deja am început.
Gaius, nu?
Nu uit niciodatã o faþã.
Nici eu, Aredian.
Am auzit cã acum eºti doctor.
Mereu ai fost însetat de cunoaºtere.
- Cunoaºtere ºtiinþificã. - Desigur.
El e asistentul meu, Merlin.
- Merlin... - Sã ai succes, Aredian.
Trebuie sã ne scuzi, avem treabã.
Normal. Merlin?
Am câteva întrebãri sã-þi pun.
Te rog sã vii în odaia mea, într-o orã.
ªtii cã magia a fost practicatã în apropierea Camelotului?
Da. Adicã...
- Aºa se pare. - Nu, nu e îndoialã.
A existat un martor.
Da, ºtiu.
- ªtii ºi cã femeia te-a numit ca martor? - Dar...
Deja am vorbit cu ea. Era foarte sigurã.
- Dar n-am fost martor. - Scuze, poate am înþeles greºit.
Negi cã ai fost prezent când s-a întâmplat?
- Nu, am fost acolo. - Atunci, ai vãzut calul de fum?
Am vãzut fumul, dar era numai fum.
- Nu am vãzut altceva. - Spui cã minte?
Nu n-am spus asta. Am spus cã n-am vãzut ce-a vãzut ea.
Mã întreb cum e posibil.
Cum poate cineva sã vadã ceva ºi altcineva nu?
Nu pot explica.
Nu-mi pot explica nici eu.
Doar dacã nu cumva tu ai fost cel ce a folosit magia.
- Nu am fost eu. - Poþi dovedi asta?
Nu.
Asta e tot.
Deocamdatã.
Vorbeºte! Nu te teme.
Scoteam apã din puþ, maiestate, când le-am vãzut.
Feþe...
În apã, maiestate. Feþe oribile.
Semãnau cu oameni înecaþi.
Þipând... Þipând...
N-am fãcut nimic, jur.
Spune-le ce-ai vãzut.
Un spiriduº.
Dansa pe cãrbuni. Dansa în flãcãri.
ªi a grãit, maiestate...
Aproape cã mi-a stat inima de fricã.
Dupã cum ai auzit, domnul meu, incidentul din pãdure a fost doar începutul.
A fost un vrãjitor în piaþã, maiestate.
Îi ieºeau creaturi din gurã.
Ce fel de creaturi?
Broaºte, maiestate. Mari, murdare, mari cât pumnul dvs.
Vrãjitorul îþi râde în faþã.
Chiar ºi acum, magia e în floare pe strãzile Camelotului.
- Nu-mi vine a crede. - Totuºi e adevãrat, maiestate.
Din fericire, mi-am folosit toate trucurile pentru a rezolva cât mai repede asta.
Vrãjitorul...
Ai un suspect?
Da, maiestate.
Regret sã spun cã stau chiar în aceastã camerã, cu noi.
Metodele mele sunt infailibile. Rezultatele incontestabile.
Faptele indicã o singurã persoanã.
Bãiatul, Merlin.
Merlin?!
- Nu poþi vorbi serios. - E scandalos, nu ai dovezi!
Uneltele magiei nu pot fi ascunse de mine.
Sunt sigur cã vom gãsi ce ne trebuie dacã-i cercetãm odaia.
Merlin?
N-am nimic de ascuns.
Prea bine. Gãrzi, arestaþi bãiatul!
Sã înceapã cãutarea.
Cu grijã, vã rog!
E munca mea de-o viaþã!
Luaþi la periat fiecare centimetru. Vrãjitorul e un maestru al tãinuirii.
- Nu e nimic aici, Aredian. - Eu o sã hotãrãsc asta.
Cautã în spatele tapiseriei. Ridicã scaunul ãla!
Verificaþi dacã sunt ascunzãtori în picioarele meselor ºi scaunelor.
Cãutaþi în borcanele cu prafuri.
Am gãsit!
O amuletã pentru farmece.
ªtiai, doctore, cã asistentul tãu a þinut instrumente pentru vrãjitorie?
- Nu. - Ei bine, am terminat aici.
Trebuie sã-i spun regelui.
Aredian!
ªtiu sigur cã amuleta nu-i aparþine lui Merlin.
Atunci cui aparþine?
E a mea.
Eºti liber.
Gaius! Ce se întâmplã?
Nu spune nimic, Merlin. Sã nu faci nimic. Promite-mi!
Gaius mi-a fost loial.
Fãrã cunoºtinþele ºi înþelepciunea lui, n-aº mai fi aici azi.
Ai mare încredere în el, maiestate. Mare încredere...
... þinând cont de faptul cã practica magia.
- Gaius? Te înºeli. - Nu, Arthur.
Spune adevãrul.
Îi cunosc trecutul, dar am toate motivele sã cred cã a renunþat la magie.
- Pânã acum. - Nu ºtim asta.
Amuleta asta pe care ai gãsit-o poate fi o greºealã stupidã.
Sau poate a revenit la vechile obiceiuri.
Trebuie sã-i acordãm prezumþia de nevinovãþie.
De ce?
Oricum, e o metodã sigurã sã-i dovedim vina.
ªtiu cã metodele tale sunt eficace, Aredian, dar Gaius e bãtrân,
n-ar putea rezista unui asemenea... tratament.
Numai aºa poþi scãpa de îndoieli.
Ce orã e?
E timpul sã mãrturiseºti.
Amuleta era o relicvã din trecut, un suvenir.
Dar asemenea artefacte sunt interzise. Sigur ºtiai asta.
Am greºit când am pãstrat-o.
Îmi pare extrem de rãu.
E un început bun.
E un început excelent.
Dar, mã tem cã nu ajunge.
- Aredian, eu... - Gãrzi!
Aveai conºtiinþa împãcatã când practicai magia în timpul marii purificãri?
N-am mai folosit magia de mulþi ani...
Asistentul tãu a pãstrat instrumente pentru vrãjitorie...
- E al meu. - Deci, dacã a practicat altcineva magia...
Dacã eºti inamicul regatului, eºti inamicul regelui tãu.
Nu, am conºtiinþa împãcatã.
Aº vrea puþinã apã, te rog.
ªi vei primi. Când vei mãrturisi.
Atunci, o sã mor de sete, Aredian.
Ce s-a întâmplat, tinere vrãjitor? Pari palid.
Am fãcut o prostie. O mare prostie!
ªi Gaius o sã moarã din cauza asta.
Gaius nu înseamnã nimic pentru mine.
Dar înseamnã foarte mult pentru mine!
Prea bine, spune-mi ce s-a întâmplat.
A venit un vânãtor de vrãjitoare.
L-a arestat pe Gaius pentru vrãjitorie, dar eu sunt vrãjitorul.
Da, presupun cã tu eºti.
O sã mãrturisesc. E singura cale de-a-l salva.
Atunci, tot prost eºti.
N-o sã sacrific un prieten pentru a mã salva.
Ai vorbit curajos.
Dar Gaius e deja sortit pieirii.
Dacã mãrturiseºti, vânãtorul de vrãjitoare o sã vã ardã pe rug pe amândoi.
Dar e vina mea! Nu înþelegi?
Înþeleg prea bine, tinere vrãjitor, dar înþelege asta:
dacã tu mori, pui în primejdie vieþile tuturor celor care se bazeazã pe tine.
Trebuie sã pot face ceva. Trebuie!
Te rog, ajutã-mã!
Merlin, vãd cã eºti afectat de asta.
Dar nu te pot ajuta.
Pentru cã nu ºtiu cum.
Nu pot sta cu mâinile în sân ºi sã privesc cum Gaius moare.
Nu pot!
Îmi pare rãu.
Eºti un trãdãtor, un impostor.
Vrãjitoria e singurul tãu stãpân.
Îmi servesc doar regele.
În ce mod l-ai servit?
L-ai minþit, i-ai încãlcat legile, i-ai trãdat încrederea.
I-am salvat viaþa, i-am tratat protejata, i-am protejat singurul fiu!
I-ai tratat protejata?
Am fãcut tot posibilul sã-i ajut pe toþi cei care au nevoie.
E de datoria unui doctor sã facã asta.
- Pe domniþa Morgana? - Printre alþii.
Pentru ce boalã primeºte tratament?
Are... coºmaruri.
Înþeleg.
Cum am spus, cred cã e datoria mea sã mã ocup...
Da. Pari foarte aprig sã schimbi subiectul, Gaius.
Poate ar trebui sã vorbesc ºi eu cu ea.
N-aveþi de ce sã vã îngrijoraþi, n-o sã vã reþin mult.
Vreau sã clarific doar un mic detaliu.
E adevãrat sau nu cã primiþi tratament pentru coºmaruri?
Gaius, tãmãduitorul Curþii, vã administreazã aceste poþiuni?
Da.
Îmi pare rãu, puteþi vorbi mai tare?
Da.
Mulþumesc. Puteþi pleca acum.
Nu ºtiþi cumva ce era în poþiunile astea?
- Nu. - Bineînþeles, doar nu sunteþi tãmãduitoare.
Din câte ºtiþi, poþiunile putea fi magice,
iar visele, produsul unui elixir vrãjitoresc?
- Aveam visele înainte sã mã trateze Gaius. - S-au înrãutãþit sau au dispãrut
de când a început Gaius sã vã trateze?
S-au înrãutãþit.
Cum mã gândeam.
Mulþumesc. Aþi fost foarte ajutãtoare.
Gaius?
Eºti pregãtit sã mãrturiseºti?
Mai bine mor.
Bine. Atunci o sã mori.
Mã bucurã sã-þi spun cã nu singur. Vei avea companie.
Ce?
Merlin ºi domniþa Morgana se vor alãtura flãcãrilor.
Nu!
E o ºarlatanie.
I-ai corupt, Gaius.
Trebuie sã rãspundã în faþa Regelui lor. Doar dacã...
Doar dacã ce?
Mãrturiseºte!
Sunt un vrãjitor, maiestate.
Eu sunt responsabil de apariþia fumului.
Mã fac vinovat de practicarea magiei în Camelot.
Spiriduºul, feþele din puþ...
Eu sunt vrãjitorul care scotea broaºte pe gurã.
M-ai trãdat, Gaius.
Þi-ai trãdat prietenii.
Dar mai ales, te-ai trãdat pe tine însuþi.
Dupã legile din Camelot, trebuie sã te condamn...
... la moarte.
Vrãjitorul va fi curãþat de magie prin puterea focului!
Va fi ars pe rug mâine la rãsãritul soarelui!
Fiþi martori ºi învãþaþi aceastã lecþie!
Eºti un mincinos!
- Eºti un mincinos! - Mã ocup eu de asta.
ªtiu cã eºti supãrat ºi nervos. Nu te arunc în temniþã.
Atunci ce faci?
Încalc legea.
- Nu te pot lãsa decât câteva minute. - Nu m-au lãsat sã te vãd...
ªtiu. Înþeleg.
Nu-mi vine sã cred cã Uther îþi face una ca asta.
N-a avut de ales. Dupã ce Aredian a gãsit amuleta...
- Nici nu ºtiam cã ai aºa ceva. - Nu era a mea.
- Atunci de ce ai spus cã e? - Încercam sã te protejez.
- Nu ºtiu ce sã spun. - E în regulã, Merlin.
Nu trebuie sã spui nimic.
Ba da. Amuleta nu e nici a mea.
Atunci cum a ajuns acolo?
- Aredian. Nu existã altã explicaþie. - Aredian?
- De ce? - Dacã arãt cã a fost el, eºti salvat!
Nu. Nu trebuie sã faci asta.
Eºti acuzat pe nedrept. Am ºansa sã dovedesc asta.
- Trebuie s-o fac. - Nu trebuie.
Nu înþeleg.
- Vrei sã mori? - Nu. Dar nu vreau sã mori nici tu.
ªi o sã mori cu siguranþã dacã te apropii de Aredian.
Îþi va întinde o capcanã, Merlin, te va manipula,
iar tu te vei incrimina singur. Trebuie sã renunþi la asta.
Sã renunþ la tine?
Dacã n-o faci, ar însemna sinucidere.
Gaius. Sper cã þi-ai gãsit alinare, acum cã suferinþa ia sfârºit.
Grija ta e înduioºãtoare, Aredian.
- Acum, vrei sã piei din faþa mea? - Desigur.
- Credeam cã vrei sã auzi veºtile. - Ce veºti?
Investigaþiile mele au început.
- Sã înceapã? Dar am mãrturisit. - Într-adevãr.
Mai rãmân Merlin ºi domniþa Morgana.
Aveam o înþelegere!
Eu nu fac înþelegeri cu vrãjitori.
Merlin?
- Nu renunþã! - Ce s-a întâmplat?
O interogheazã din nou pe Morgana.
Sunt îngrijoratã, Merlin. Mai are puþin ºi cedeazã.
- Ãsta e trucul lui. Te face sã cedezi. - Ce vrei sã spui?
- Gaius a fost pãcãlit. Aredian a pus amuleta. - De ce ar face una ca asta?
Aredian e plãtit sã prindã vrãjitori. Poate nu-l intereseazã dacã eºti vinovat sau nu.
Poate obþine mãrturisirile prin minciunã ºi prin probe trucate.
Dacã obþine mãrturisirea, primeºte banii.
Chiar dacã e adevãrat, ce putem face fãrã dovezi?
Sã gãsim câteva.
Tospringe...
Daefte thaet bedd...
- N-avem nicio ºansã. - Cautã în continuare.
- Nici nu ºtim dacã floarea înseamnã ceva. - Nu ºtim, dar e singura noastrã ºansã.
Uite. Beladona.
"Pentru alinarea durerilor de ulcer, alergii, inflamaþii musculare...". Nu e nimic, Merlin.
Ascultã. "În anumite condiþii, tinctura florii poate produce halucinaþii."
Martorii lui Aredian. Nu am vãzut magie, au avut vedenii.
E logic.
Dacã falsificã probele... Cum putem demonstra asta?
Aredian e prea inteligent încât sã le fi dat direct tinctura.
Probabil au luat-o din altã parte.
Puteau s-o ia de oriunde.
Martorii aveau ceva în comun?
- Erau toate femei. - Dar asta nu se spune nimic.
Ba da! Ce ar cumpãra numai femeile?
Lucruri care sã le facã frumoase.
Gwen?
Vinzi tincturã de beladonã?
- Despre ce e vorba? - Te rog. E important.
Cred cã am pe undeva.
Nu vreau sã ºtiu ce faci tu cu picãturile în toiul nopþii.
- Picãturi? - O folosesc sã-ºi facã ochii mai frumoºi.
- De unde o ai? - De la oamenii mei.
- Eºti sigur n-o ai din altã parte? - Bineînþeles cã sunt sigur.
Dacã nu vã deranjeazã, aº vrea sã dorm.
- Aredian þi-a dat beladona, nu-i aºa? - Nu ºtiu despre ce vorbeºti.
ªtii cã Gaius va fi executat mâine, nu?
- N-are nicio legãturã cu mine. - Ba da. Martorele lui Aredian au avut vedenii.
Vedenii produse de beladona din picãturi.
Dacã putem dovedi asta, îl putem salva pe Gaius.
M-a obligat s-o vând.
- A zis cã mã omoarã dacã spun ceva. - El a fost? Aredian?
Da. El a fost.
Mulþumesc.
- Avem tot ce ne trebuie. - E de ajuns?
- Avem un martor, e de ajuns. - E cuvântul nostru împotriva lui Aredian.
Gwen, n-avem de ales! Pânã mâine la rãsãrit, Gaius va fi mort!
Merlin, trebuie sã-i dãm lui Uther ceva ce nu poate fi negat,
ceva de care nici mãcar Aredian nu poate scãpa.
O sã mã grãbesc cât pot!
Hly...
Hlyste min nexte bebod...
Ceolwaerc...
Haide, Merlin...
Bunã dimineaþa, Gaius.
- Merlin! Unde ai fost? - Am aranjat totul.
Gaius a pãrãsit deja temniþa.
Atunci trebuie sã întârziem execuþia!
- Cum? - O sã vorbesc cu Arthur.
Nu. Lasã-l pe Arthur în seama mea.
Mai încet! Daþi dovadã de respect!
Scuzaþi-mã...
Trebuie sã trec. Scuzaþi-mã...
Scuzaþi-mã.
Arthur! Trebuie sã opreºti asta.
Nu pot, Gwen. ªtii cã nu pot.
Merlin are dovada cã Gaius e nevinovat!
Tata a dat deja sentinþa. Nu pot face nimic.
Poþi sã faci ce e corect, Arthur Pendragon!
Poþi sã-þi arãþi credinþa într-un prieten, sau poþi privi cum moare un om nevinovat.
- Guinevere... - Ai fãcut-o cu tatãl meu.
Chiar vrei sã se întâmple din nou?
Poþi sã nu te mai uiþi aºa la mine. ªtiu cã sunt doar o servitoare.
Credeam cã eºti un prinþ. Comportã-te ca atare.
Aºteaptã!
Maiestate, aceste femei nu au vãzut decât niºte halucinaþii,
induse de beladona din picãturi.
Aþi cumpãrat beladonã de la acest om?
De unde ai luat-o?
Nu-þi fie teamã. Nu vei pãþi nimic aici.
Vânãtorul de Vrãjitoare...
- El mi-a dat-o. - Þi-a spus pentru ce e?
Nu.
Mi-a spus cã dacã n-o vând, o sã mã ardã pe rug.
- Cum rãspunzi la acuzaþii? - E absurd.
Bãiatul a inventat aceste minciuni ca sã-l salveze.
- Atunci putem sã-þi verificãm camerã? - Liniºte! Nu ai autoritatea asta.
Tatã, hai sã rezolvãm asta odatã pentru totdeauna.
Dacã Merlin se înºealã, trebuie sã suporte consecinþele.
Dar dacã e adevãrat ce spune...
N-am nimic de ascuns.
- Vã pierdeþi timpul. - Dulapul de acolo.
Lucrurile astea nu sunt ale mele!
E o ºarlatanie!
Bãiatul a complotat împotriva mea!
Vrãjitorul!
Aredian, gândeºte-te bine la ce faci.
N-o sã scapi viu din Camelot.
Ba da, dacã þii la viaþa ei.
Forbearnan!
Gaius.
Mã bucur sã te gãsesc aici.
Ca de obicei, maiestate.
Credeam cã n-o sã mai vãd niciodatã camera asta.
Dacã au stricat ceva în timp ce au verificat camera,
o sã fie înlocuit.
Sunteþi foarte bun, maiestate.
Aredian...
Nu-mi vine sã cred cã el era vrãjitorul.
Într-adevãr.
Aþi venit sã mã vedeþi cu un motiv?
Da...
Voiam sã-þi spun cã îmi pare rãu dacã ai suferit de mâna lui.
N-am suferit de mâna lui, Uther.
Am suferit de mâna ta. El lucra pentru tine, maiestate.
- Vã asculta ordinele. - Am fost înºelat.
Ai fost înºelat cu mult înaintea lui Aredian, te-ai înºelat singur.
Vezi duºmani unde sunt prieteni,
vezi vrãjitori unde sunt doar servitori.
Nu sunt singurul acuzat pe nedrept în lupta ta împotriva magiei.
ªi nu toþi au fost la fel de norocoºi ca mine.
Te asigur, Gaius,
se vor lua toate mãsurile pentru ca aºa ceva sã nu se mai întâmple.
Sper sã fie aºa.
Pentru binele tuturor.
Dacã mã scuzi... Am treburi de fãcut.
Nu înþeleg de unde ai ºtiut cã are dovezi în camerã.
- Doar o bãnuialã. - Înþeleg.
- ªi broasca? - Asta...
- Nu pot sã-mi explic. - Nici eu.
Doar dacã...
Tu ai pus-o acolo.
Bine, Gaius.
Promit sã nu-þi mai salvez viaþa niciodatã.
- Promiþi? - Bineînþeles.
Serios, Merlin, broasca a fost prea mult.
ªtiu, dar trebuia sã vezi ce faþã a fãcut!
Numele meu e Morgause.
Crezi cã Morgause cunoaºte adevãratele împrejurãri ale naºterii lui Arthur?
Mã tem de asta mai mult ca de orice.
Vreau sã aud ce ºtie de mama mea.
- Poate ar trebui sã ne întoarcem. - Pãdurea poate fi plinã de oamenii lui Odin.
Eºti un ipocrit ºi un mincinos!
O sã se omoare între ei!
Traducerea ºi adaptarea : corleone & BRiLi @ titrãri.ro