Destiny...
Modelul e clar Antic,
lansată acum sute de mii de ani.
Unde naiba suntem ?
La câteva miliarde de ani-lumină de casă.
Suntem pe o navă, dar nu avem nicio idee
unde suntem faţă de Terra.
Nava aceasta ar putea să fie cea mai importantă descoperire
a omenirii de la poarta stelară încoace.
Sunt oameni nepotriviţi în locul nepotrivit.
Avem mulţi răniţi. Trebuie să ajungem acasă.
Abia avem suficientă energie
pentru operarea sistemelor principale.
Pur şi simplu, nava asta nu poate forma către Terra.
În această servietă sunt cinci pietre antice de comunicare.
Iei controlul fizic al persoanei
din parte cealaltă.
Nu o să-l păstreze.
Are 16 ani.
De-abia ne cunoaştem.
Dacă cineva găseşte asta
în următorii, nu ştiu, 40 de ani,
spuneţi-i lui Sharon
că ultimele mele gânduri au fost la ea.
["The worst day since yesterday" - Flogging Molly]
# Ei bine, ştiu că îmi este dor de mai multe lucruri #
# cu o faţă destinată supărării #
# şi arareori simt un scurt respiro #
# A fost cea mai rea zi de ieri #
# Dacă este ceva ce am spus #
# Este că visele pe care le-am avut sunt acum în pat #
# Pe când cele patru vânturi mi-au zburat curajul pe uşă #
# A fost cea mai rea zi de ieri #
# Mă prăbuşesc către tine, dulce ţărână #
# Unde florile-s în floare #
# Ei bine, acolo voi fi #
# Grăbeşte-te la mine, chemarea mea sălbatică #
# A fost cea mai rea zi de ieri #
Ţi s-a terminat tura.
Sunt bine.
Ai nevoie de odihnă.
Ai planuri pentru seara asta ?
E delicios.
Complimentele mele bucătarului.
Am să-ţi dau numărul lui,
şi face şi livrări la domiciliu.
Pe bune ?
Ascultă, voiam să-ţi spun mulţumesc.
Nu sunt prea mulţi
care ar înţelege prin ceea ce trec.
Sunt bucuros că te pot ajuta.
Oricând.
Totul e bine ?
Ne ştim de puţin timp,
dar aş vrea să cred că te pot considera prietena mea.
Da, bineînţeles că poţi.
Şi ca prieten, simt o anumită
obligaţie
să-ţi spun câteva lucruri
despre soţul tău.
STARGATE UNIVERSE Ep 1x09- VIAŢA
Traducerea şi adaptarea: Squall Comentarii pe www.tvblog.ro
Trebuia să vii cu noi.
Da, ştiu, scuze.
Mă doare ceva.
Da, col. Young vrea pe toată lumea în formă.
Mâine. Mâine, da, promit.
În regulă, să mergem !
Haide.
La naiba cu asta.
Bună.
Pot să stau cu tine ?
Eşti bine ?
Da.
Pentru că arăţi cam obosit.
Dormi bine ?
Am spus că sunt bine.
Şi eu sunt bine, mulţumesc de întrebare.
Eli.
Dap.
Am reuşit să mai asigurăm două noi secţiuni din navă.
Trimit o echipă să arunce o privire.
Am nevoie să operezi o cameră Kino.
Sunt cam ocupat aici.
Făcând ce ?
Nu pot spune.
Şi asta ce ar trebui să însemne ?
Faptul că mi s-a zis să nu spun nimic.
O misiune secretă, nu ? Interesant.
Uite ce, va trebui să vorbeşti cu col. Young
despre asta.
Eli, te rog, uită-te la pieptul tău.
Ai vreun însemn acolo,
orice pe care scrie "locotenent" sau "sergent",
sau ceva de genul ăsta ?
Tot ce scrie este "Eşti aici".
Exact.
Vin când am să termin.
Nu, nu, nu te obosi.
Mă descurc.
Spune că este bine, dar sunt îngrijorată pentru el.
Pentru el şi pentru alţi câţiva.
Ascultă, vreau să faci nişte evaluări psihologice.
La toată lumea, civili, militari.
Voiam să te rog oricum să le faci.
Nu crezi că ar vrea să le facă, nu ştiu, Camille ?
Ea fiind specializată pe resurse umane.
Ai făcut psihologie în facultate, nu ?
Un singur curs, de bază. În niciun caz nu mă califică...
E perfect. Treci la treabă.
Poţi să o faci.
Stai aşa.
Uşa din dreapta, încearc-o.
Mai multe camere.
Nu e rău.
Continuăm.
Deci, încep să plâng,
sau ajungem încet la asta ?
De ce nu-mi spui doar cum te simţi ?
Cum mă simt.
Cum e viaţa pe navă.
Ei bine, naşpa. O urăsc.
Ce spui despre laboratorul tău hidroponic ?
Ceva progrese acolo ?
Seminţele nu încolţesc,
ceea ce este cu adevărat naşpa,
pentru că aş fi vrut să începem
să cultivăm ceva de mâncare.
Nu prea le am eu cu fructele şi legumele,
dar orice ar fi mai bun
decât prostia aia pe care ne-o serviţi.
Şi nu este suficientă apă,
şi paturile sunt tari ca piatra,
şi să nu uit,
am fost împuşcat de unul din oamenii voştri !
Deci, eşti bine.
Eli, cum merge ?
Am rulat simulări
pentru peste 10 variaţii
ale planului lui Telford de a alimenta poarta,
dar până acum,
numai probleme.
Cum ar fi ?
Defecţiuni catastrofale,
de fiecare dată.
Moarte oribilă, foc şi pucioasă,
Câinii şi pisicile trăind împreună...
Am înţeles.
Continuă. Vreau să fim siguri.
Locotenente.
Eşti următorul la folosirea pietrelor pentru a vizita Terra.
Este în regulă, dle, pot aştepta.
Ai tot aşteptat. Te duci.
Va merge şi Wray.
În regulă.
Mulţumesc.
Spune.
Ce naiba este asta ?
Se pare că am găsit cabinetului dentistului.
Nu atinge nimic.
Plecaţi !
Vin şi eu imediat.
Lt. Scott ?
Sunt eu, Camille.
Ciudat.
Interfaţă neurală ?
Un precursor al unui dispozitiv antic
descoperit de SG-1 acum câţiva ani.
O bază de date cu cunoştinţe care pot fi, de-a dreptul,
descărcate în mintea cuiva.
Crezi că este ceva de genul ăsta ?
În acele cunoştinţe ar putea fi codul master
pentru deblocarea sistemelor principale ale navei.
Navigaţia, propulsia.
Eşti sigur ?
Ei bine, nu putem fi siguri
până când cineva chiar se aşează pe scaun.
Pare că este făcut să te ţină bine
şi să-ţi bage cuie în cap.
Sunt doar electrozi care permit transferul de date.
Ştii ce i-a făcut un astfel de dispozitiv
generalului O'Neill ?
Cantitatea extremă de informaţii l-a copleşit, da.
Aproape l-a omorât, asta a făcut.
A condus la descoperiri incredibile...
Şi aproape l-a omorât.
De fapt, singurul lucru pe care-l ştim sigur
este că un astfel de dispozitiv este aproape o sentinţă cu moartea.
Nimeni nu se aşează acolo.
Vreau serviciu de gardă aici.
Deci, ce vom face, colonele ?
Ignorăm ce poate face acest scaun pentru noi ?
Nu-ţi spun să-l ignori.
Îţi spun să-l studiezi fără să te aşezi pe el.
Dar, colonele, este făcut înainte de cele găsite în Calea Lactee.
Sunt gata să pariez că efectele sunt mult mai puţin severe.
Ai paria pe propria viaţă ?
Deci, îţi convine
cât timp altcineva se oferă voluntar...
La naiba, dacă asta înseamnă
să-i ducem pe aceşti oameni înapoi acasă,
am să mă aşez chiar eu.
Col. Young, răspundeţi.
Spune.
Col. Telford este în laboratorul de comunicaţii.
A făcut schimb de trupuri cu Scott
şi vrea să vorbească cu dvs.
Vin acum.
Col., până acum, am reuşit să accesez
doar porţiuni din baza de date a navei.
Tot nu putem controla nava.
Chiar dacă am putea să o întoarcem
chiar acum şi să ne îndreptăm spre Terra,
cât timp va dura asta, încă un milion de ani ?
Rush, tu vrei ca acest scaun
să fie o descoperire minunată,
foarte bine.
Dovedeşte-o.
Dovedeşte că poate fi folosit în siguranţă
pentru a face ceva de care chiar avem nevoie.
Până atunci, nimeni nu se apropie.
Întotdeauna eşti tu la pietre.
Nu laşi pe nimeni altcineva ?
De ce nu ne-aţi dat
nicio informaţie colectată în timpul experimentului nostru ?
Ei bine, încă lucrăm noi la ele.
Am o echipă
din cei mai buni savanţi de pe Terra. Vrem să ajutăm.
Până când lucrurile scapă de sub control, atunci fugiţi de pe navă,
şi ne lăsaţi să ne descurcăm singuri.
Cum a făcut Rush ?
Cum a dezamorsat situaţia ?
Ei bine, când voi şti eu, atunci vei şti şi tu.
Ştii, colonele, nu înţeleg.
M-aş fi gândit că vei face tot ce poţi
să aduci aceşti oameni acasă, să ajungi chiar tu acasă,
înapoi la soţia ta.
Dacă ai nevoie de ceva, cere-i lt. James.
Camille, tu eşti, nu ?
Nu ştiam că treci pe la noi azi.
De fapt, nu trec.
Este o vizită personală.
Ultima oară când am fost aici,
n-am apucat să ajung acasă.
Corect, desigur,
dar de vreme ce am dat de tine...
Vin imediat.
Echipa col. Telford
lucrează la modificări în planul lor.
Au făcut ceva progrese.
Young nu va asculta de asta,
cel puţin nu prea curând,
şi dr. Rush...
Ei bine, cum ai spus şi tu, nu se grăbeşte să ajungă acasă.
Tot mai încearcă să comande nava ?
Da, el şi cu Young se tot ceartă.
Deocamdată, Young se pare că este câştigător.
Şi tu ?
Sunt prinsă între ei,
nu sunt sigură care este cea mai bună tabără.
Poate este timpul să începi şi tu una.
Corespondenţa ta, toate cele patru scrisori.
Eşti un tip popular.
Deci, sunt şoferul tău.
Unde vrei să mergem ?
Familie, prieteni ?
E cineva cu care vreau să depăn amintiri.
Este la baza Edward, sau a fost.
Nicio problemă.
Eşti bine ?
Îmi pot închipui nivelul de stres
care vine din încercarea de a înţelege
cum lucrează nava asta...
Ştiu, este intens,
mai ales că
doar am început să înţelegem
ceva din toate câte sunt aici.
Deci, cum te descurci cu asta ?
Adică, ce faci ca să scapi de stres ?
Eu...
Citesc.
35 ! 36 ! 37 !
38 ! 39 !
Unu, doi, trei, 18 ! Unu, doi, trei, 19 !
Mişcare, mişcare !
Mai repede, haideţi, oameni buni, mai repede !
Mai repede, Franklin, mişcă !
Eşti patetic, Franklin, ştiai ?
Din nou !
Din nou, Franklin !
Mişcă-ţi fundul ala gras !
Eşti patetic ! Din nou !
Nu are dreptul să afle, aşa că spune-i povestea de acoperire.
Bună.
O caut pe Annie Balic.
Sunt un vechi prieten.
Aici locuieşte ?
Este mama mea.
Chiar eşti tu ?
Ai scăpat de scaunul ăla urât ?
Dacă cineva se oferă voluntar să se aşeze pe el,
de ce nu-l lăsăm ?
Încearcă să ne protejeze.
Te rog.
E vorba de politică.
Rezistă la început, revine până la urmă asupra deciziei,
permite continuarea,
şi dacă merge, e un mare erou.
Şi dacă nu, ei bine,
tu vei fi cel vinovat.
Da.
Cum rezist ?
Sincer ?
Nu ştiu.
Oamenii de la bord fac totul mai uşor, asta sigur.
Mi-am făcut ceva prieteni buni,
şi l-am întâlnit pe Matt.
Deci, am asta pentru care să fiu recunoscătoare.
Deci, lucrurile devin serioase între voi ?
Mi-a fost de real ajutor.
Când suntem împreună,
nu mă mai simt atât de singură.
Ştii ?
["Comfort" - Deb Talan]
# Când toată lumea a plecat la culcare #
# şi tu eşti treaz #
# nu mai este nimeni #
# să le spună necazurilor #
# Doar acum o oră #
# le-ai ascultat vocile #
# susurând ca un pârâu în subteran #
# şi lumina de jos se vede ca un răsărit liniştit #
# mică precum o durere de inimă a unui copil singur #
# şi dacă nu-ţi poţi aminti un moment mai bun #
# îl poţi avea pe al meu... #
Spune doar un cuvânt şi am să sun
protecţia copilului.
A spus că ea va fi acasă curând.
Asta a fost acum trei ore.
Vreau doar să mă asigur că el...
Annie Balic ?
Da ?
Sunt col. Telford.
Sunt un prieten de-al lui Matthew Scott.
E în regulă ?
Da, este bine. E plecat într-o misiune.
Secretă.
Nu pot spune unde, dar
a primit scrisorile tale.
Spuneai că vrei să-l vezi ?
Ţi-ai văzut părinţii ?
Nu are rost. Nu au permisiunea de a şti.
Nu le pot spune cine sunt cu adevărat.
Ei bine, le poţi spune
că fiica lor este bine,
le poţi spune că le este dor de ei
şi că îi iubeşte.
Du-te să-i vezi.
Am încercat să-l vând.
Sigur.
Pe bune. Am încercat.
Da.
Vino încoace.
Este atât de ciudat, acest
celălalt corp.
Ştii, mâncarea nu se simte bine.
Şi nici vinul.
Dar asta, se simte excelent.
Cam gata cu retragerea pe insula noastră.
Nimic din asta acum.
Am uitat de bărcuţă.
Cum de am uitat de barcă ?
Vino aici.
Haide.
Vino aici.
Este bine.
Dr. Rush, ai o secundă ?
Nu.
Fac evaluări psihologice
întregului echipaj.
Nu, mulţumesc.
Col. Young le-a ordonat.
Doar o discuţie, să vedem ce mai faci,
să-ţi dau o ocazia să dai glas oricărei probleme
sau frustrări ai avea.
Sunt bine.
Nicio problemă, nicio plângere.
Atât ?
Da.
De obicei, nu este atât de timid.
Cred că este de la uniformă.
Iubeşte armata.
Ai mâncat ?
Fugi şi spală-te pe dinţi.
Matthew, du-te.
Lt. Scott este...
Nu ştiu cât de bun prieten îi eşti,
sau ce ţi-ar fi putut spune despre noi...
A spus ceva de o sarcină,
dar că tu voiai să...
N-am putut.
N-am putut să fac asta.
De ce nu i-ai spus ?
N-am vrut să-l împovărez cu asta.
Avea multe pe cap atunci.
Ce este ?
Acum, asta da veste.
Uite ce, dacă este un tip rău acolo,
da-mi o armă şi mă duc să-l omor.
Şi nici n-o să am probleme cu somnul.
Dacă este nevoie să te salvez, am să te salvez,
sau am să mor încercând.
N-am cerut să fiu aşa.
Nimeni nu m-a făcut astfel.
Vrei să auzi despre cum
copilăria mea,
despre cum tata
mă bătea,
chiar,
chiar m-a distrus ?
Ce, crezi că mă poţi înţelege ?
Nu, vreau doar să vorbim...
Aş vrea doar ca oamenii să tacă din gură,
să fie fericiţi
pentru ceea ce sunt.
Oamenii ?
Oamenii care au mai puţină voinţă sau putinţă
să facă
ceea ce fac eu.
A luptat în Furtună în Deşert, nu ?
Tatăl tău ?
Nu vorbesc despre el.
Tu eşti cel care l-a adus în discuţie.
Cum era ?
Mama stătea cu el după şcoală.
Asta este casa ei.
A murit vara trecută.
Totuşi, slujba asta nouă.
Ore nebune, dar ies bani buni,
aşa că voi putea să angajez în curând o bonă.
Ce slujbă ai ?
Dansez.
Matt spunea ceva despre facultate,
despre cum vrei să devii avocat ?
Da.
Asta era atunci, nu ?
E timpul.
Am nevoie de celularul tău.
Repede.
Vin imediat.
Scuze.
Vin imediat.
Vino aici.
Vei trage aer în piept, şi îţi vei găsi resursele interioare.
Te vei întoarce pe nava aceea, şi vei lucra cu acei oameni.
Motivează-i, fă orice e nevoie să te întorci acasă.
Pentru că eu am să fiu aici.
Nu plec nicăieri.
Promiţi ?
Deja am făcut asta acum 12 ani.
Singurul lucru care nu va fi aici când te vei întoarce
va fi acel scaun stupid de acolo.
Wo ai Ni.
Şi eu te iubesc.
Am să fiu aici.
Deci,
tocmai mi-au făcut legătura cu Matt şi
i-am spus.
A fost furios, nu ?
Va avea nevoie de ceva timp.
E destul de mult de digerat acum,
dar, oricum, pe scurt,
misiunea în care este acum
îl aranjează financiar,
aşa că va aranja
ca solda lui lunară de la Forţele Aeriene
să fie depozitată direct în contul tău bancar.
Pe bune ?
Da, astfel, poţi să renunţi la slujba ta,
te poţi întoarce la şcoală
şi să-ţi urmezi visele, şi...
Stai un moment.
Dacă Matt vrea să ne ajute, e super.
Dar sunt în regulă cu slujba mea.
Stai, dar facultatea ?
Eu, avocat ?
Da, ca şi cum asta s-ar întâmpla vreodată.
Măcar ai încercat ?
Spune-i lui Matt că-i mulţumesc,
dar am lucrurile sub control aici.
Nu trebuie să-şi facă griji pentru noi.
Ţi-am spus că nu va dura mult.
Am reuşit să accesez legătura sub-spaţială
dintre Destiny şi navele fără pilot
care au fost trimise înainte.
Cele care au trimis aceste porţi stelare
pe planete.
Da.
Avem informaţii despre mii de porţi
care au fost deja plantate.
Am reuşit să trec doar printr-o fracţiune din ele, dar
am găsit ceva chiar interesant.
Aproape aceeaşi compoziţie minerală
ca a planetei Icarus.
Cât timp ?
La distanţă de 1 an.
Naquadria care iese natural prin scoarţa planetei.
Energie enormă pentru nevoile noastre.
Încă un an şi ne putem întoarce acasă ?
Ei bine, nu e atât de simplu.
Trebuie să învăţăm
cum să manevrăm nava...
Cum să o plasăm pe orbită.
Ca să nu mai spunem cum să facem poarta să funcţioneze
să formăm acasă de acolo...
Da, cum am spus, sunt multe de făcut,
dar, bineînţeles, vom avea nevoie de codul master.
Atunci, ai face bine să te apuci să-l spargi.
Se pare că ai timp un an.
Dar, interfaţa neurală...
Tot nu aveţi voie să vă atingeţi de ea.
Doamne, crezi că nu ştiu ce faci aici ?
Sparge codul ăla nenorocit, Rush.
Asta e treaba ta.
Cum a mers ?
Super.
Şi la tine ?
Super.
Un an şi am scăpat de aici ?
Ei bine, mai întâi trebuie să facem ceea ce trebuie.
Atunci, apucă-te de treabă.
Aşa am să fac,
dar vom avea nevoie de sprijin,
ca să spunem aşa.
Uite ce, dacă asta înseamnă să scăpăm de aici,
atunci, aveţi tot suportul nostru.
Nu mai pot aştepta încă un an.
Vreau să plec acum de pe nava asta.
Linişteşte-te, Spencer.
Un an este mult mai bun
decât pentru totdeauna.
Aşa este mult mai bine.
Îl vom sparge.
Vom reuşi.
Dacă reuşim,
ştiu că Young
ne va da acces la scaun.
Va trebui, o astfel de şansă ?
Este biletul nostru către casă.
Vestea se răspândeşte.
Adică, toată lumea este foarte încântată.
La naiba, da.
Şi a venit exact la timp,
pentru că nu ştiu cum te simţeai tu,
dar eu ajunsesem la capătul răbdării.
Este ciudat.
Nu ţi-am întâlnit niciodată soţia.
Am văzut doar acea poză pe care o aveaţi
în biroul dvs. pe Icarus.
Telford, te-ai conectat cu el.
Ei bine, deci ce,
asta este o memorie reziduală
care s-a transferat cumva în subconştientul meu ?
Nu înseamnă că era o amintire reală.
Putea să fie unul din visele lui.
Adică, doar pentru că am văzut-o, nu înseamnă că ei doi...
Nu.
Mulţumesc.
Camille !
- T.J. - Bună.
Dr. Boone mi-a spus despre o planetă
pe care Rush a descoperit-o în baza de date.
Este adevărat ?
Da, în sfârşit nişte veşti bune.
Sper că va fi aşa cum a spus el.
Da, deci, ascultă, în timp ce erai plecată,
col. Young mi-a cerut să fac evaluări psihologice
întregului echipaj,
să estimez starea de spirit a oamenilor
şi să marchez
zonele unde trebuie să avem grijă.
Da, este o idee bună.
Deci, mă întrebam,
dacă ai un pic de timp, poate
stai de vorbă cu mine ?
Sigur.
Nicio problemă, dar ştii,
trebuie să fac azi nişte lucruri.
Mâine este în regulă ?
Da, sigur.
Mâine este foarte bine.
Scuze.
Ai grijă pe unde mergi.
Uşurel ! Mi-am cerut scuze...
Te aştepţi ca oamenii să se dea la o parte din faţa ta !
- Care naiba e problema ta ? - Problema mea
este că grăsani ca tine blochează holurile...
- M-am săturat de tine ! - Ce am făcut ?
Ascultă-mă bine, nu ştiu care naiba e problema ta,
dar ai face bine să-ţi revii, şi încă repede !
El a intrat în mine !
Gura !
Nu-mi pasă cine în cine a intrat !
Dacă mai continui cu prostia asta,
am să te închid definitiv,
ai înţeles ?
Dă-i drumul de aici.
Pleacă.
Un fiu !
Asta e...
nebunie.
Da, mie îmi spui.
Cum îl cheamă ?
Matthew.
Am un fiu de opt ani care-mi poartă numele.
Cât de ciudat este asta ?
Eşti bine ?
Da.
Sunt multe de digerat.
Supărare,
că nu mi-a spus,
că nu am putut să fiu alături de el.
Uite ce, încă un an,
şi ai să-l poţi duce la meciuri de fotbal
şi liga minorilor la baseball.
Cum este mama lui ?
Are problemele ei.
Voi doi aţi fost apropiaţi ?
Nu chiar.
Adică,
da, adică, pentru scurt timp,
dar s-au întâmplat lucruri.
Am pierdut legătura.
Până acum.
Ce naiba faci aici ?
Stai departe de soţia mea, nenorocit patetic ce eşti !
Ia-ţi degetul din faţa mea.
Aşa te răzbuni tu ?
Te prefaci că eşti eu, te bagi în pat cu soţia mea ?
Nu, nu s-a dat drept tu !
Niciodată nu a făcut asta.
Mi-a spus de la început cine este,
şi nu m-am culcat cu el, apropos,
dar mulţumesc că nu ai tras concluzii pripite.
Este un prieten.
Mă ajută să trec peste asta.
Ce, pe bune ? Aşa este ?
Nu toţi bărbaţii sunt ca tine,
şi ştiu că încă te culci cu ea.
El ţi-a spus asta ?
Everett !
Ce s-a întâmplat ?
Ce tocmai s-a întâmplat ?
Conexiunea trebuie că a fost tăiată, colonele.
Nu ştiu de ce.
Glumeşti ?
- Colonele Young. - Nu acum.
Eli tocmai verifica baza de date a planetelor.
Legătura în subspaţiu de la navele care plantează Porţile ?
Am găsit ceva.
Ceva care nu se prea potriveşte cu coordonatele stabilite.
- Nu poate aştepta ? - Nu, dle.
Rush a minţit.
Planeta Icarus pe care a descoperit-o la un an distanţă ?
Nu există.
Sunt date false.
El singur le-a introdus.
I-ai minţit pe oamenii aceia.
Le-am dat speranţă.
Speranţă deşartă, Rush !
Da, la fel a fost şi când aţi format adresa Terrei.
Am ştiut mereu că nu are rost, dar ai insistat.
De ce ? Pentru a creşte moralul.
Care-i diferenţa ?
Iţi spun eu. Una din ele este o minciună.
Cui îi pasă ?
Cine mai ştie despre asta ?
Wray a auzit, deci putem presupune că toată lumea de pe navă ştie.
Foarte bine, colonele.
Ai irosit ocazia de a maximiza productivitatea.
Nu eu am plantat informaţia falsă.
Ar putea foarte bine să existe o planetă de tip Icarus
îngropată în baza de date.
E foarte posibil să fie.
Doar ce am început să descopăr mai multe,
dar aş avansa mult mai repede dacă m-ai lăsa să folosesc...
Iar începi cu scaunul !
Da, scaunul ! Ar putea fi salvarea noastră.
Ar putea ucide pe cineva !
Un sacrificiu care ar putea salva vieţile
tuturor oamenilor de pe navă.
Nu te împiedic, Rush.
Du-te, aşează-te pe scaun, chiar te rog.
Exact ce credeam.
Salut.
Şi tu te ascunzi ?
TJ face evaluările ei psihologice.
Am încercat să o evit.
De ce ?
Începi să te deschizi,
şi sfârşeşti prin a spune tot felul de lucruri personale
pe care probabil nu ar trebui să le spui,
şi apoi trebuie să trăieşti alături de ea,
să o vezi în fiecare zi,
să-ţi arunce priviri ciudate
când trece pe lângă tine pe culoar ?
Devine ciudat.
Chloe mi-a spus că eşti tată !
Felicitări.
Ai un mini-Matt.
Vezi, despre asta vorbesc.
Vorbesc şi spun lucruri pe care nu ar trebui să le spun,
şi vorbesc înainte să gândesc.
E în regula.
Nu, nu !
Uită-te la tine, eşti...
Eşti terminat.
Doar ce ai aflat că ai un fiu,
Dar acum, probabil
n-o să aibă şansa să te cunoască.
Şi asta e aiurea.
Nu vrei să vorbeşti despre asta.
Am să plec acum.
Am terminat 14 evaluări psihologice.
Am mai programat încă opt,
şi cred că restul echipajului mă evită.
Ce s-a întâmplat ?
O zi proastă.
Cam multe în ultima vreme, nu ?
Altceva te deranjează.
Ce s-a întâmplat ?
Asta este evaluarea mea psihologică ?
Poate fi.
Haide, vorbeşte cu mine.
O zi proastă.
Dr. Volker ?
Da.
Bine aţi venit pe Terra. Eu sunt maior Peterson.
Vă aşteaptă o maşină, vă duce oriunde doriţi.
# Deşi aceste răni nu au cunoscut niciun război #
# mai puţin cicatricile pe care le-am ignorat #
# şi acest chin nesfârşit #
# ei bine, nu e niciodată de ajuns #
# a fost cea mai rea zi de ieri #
# Iadul spune bună #
# ei bine, e timpul să plec #
# să pasc verdele pe care încă nu l-am văzut #
# grăbeşte-te înapoi la mine #
# sălbatica mea Colleen #
# a fost cea mai rea zi de ieri #
# a fost cea mai rea zi #
# de ieri #
# a fost cea mai rea zi #
# de ieri #
Traducerea şi adaptarea: Squall Comentarii pe www.tvblog.ro